№ провадження 1-кс/208/1992/24
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000356 від 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арештна вилучене майно під час огляду предметів від 09.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , та яке знаходилось у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме:

- грошові кошти в сумі 3000 гривень, купюри номіналом 500 гривень, з наступними серіями та номерами : АЄ 8128599, ГМ 2105123, ВС 1263784, ВЄ 5184528, ВТ 5472558, ЄД 2076831 ; - мобільний телефон «Samsung Galaxy А05» імеі № 1 : НОМЕР_1 , імеі № 2 : НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 .

В судове засіданні слідчий надав письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 надала суду письмову заяву про розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотання не заперечувала.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом СУ ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 000356 від 01.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що група осіб до складу якої входять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , здійснюють дії по забезпеченню заняття проституцією іншою особою на території Донецької області.

В ході досудового розслідування 02.07.2024 проведено контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. Під час даної негласної слідчої (розшукової) дії було задокументовано надання сексуальних послуг за грошову винагороду, а також те, що організували надання вказаних послуг громадяни ОСОБА_7 , яка виконувала роль адміністратора та ОСОБА_8 , який виконував роль водія та забезпечував безпеку жінки, яка надавала сексуальні послуги.

Крім цього, 06.09.2024 також проведено контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. В ході даної слідчої (розшукової) дії зафіксовано забезпечення заняття проституцією іншою особою, тобто сутенерство, з боку ОСОБА_7 (управлінські функції), ОСОБА_8 (забезпечення транспортування дівчат та організація їх безпеки), ОСОБА_10 (адміністратор). Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 під час допиту повідомив, як саме ним було отримано сексуальні послуги за грошову винагороду, та хто приймав участь у забезпеченні діяльності жінки, яка їх надавала.

Крім цього, 14.09.2024 також проведено контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. Зафіксовано забезпечення заняття проституцією іншою особою, тобто сутенерство, з боку ОСОБА_7 (управлінські функції), ОСОБА_8 (забезпечення транспортування дівчат та організація їх безпеки), ОСОБА_10 (адміністратор). Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 розповів, як саме відбувалось надання йому сексуальних послуг, з ким він зв`язувався, яким чином його підвозили до місця надання сексуальних послуг, з ким розраховувався.

08.10.2024 допитана в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснила, що на даний час вона проживає в м. Краматорськ, Донецької області, де з травня 2024 року надає послуги сексуального характеру особам різного віку, на вказану роботу її запросила знайома на ім`я ОСОБА_13 , яка зконтактувала її з адміністратором на ім`я ОСОБА_13 , остання виклала її анкету на інтернет сайті знайомств з надання сексуальних послуг. В м. Краматорськ вона надавала послуги сексуального характеру в орендованій квартирі, за адресою : АДРЕСА_2 , при чому коштували вказані послуги 5000 грн. за 1 годину, половину від отриманих за послуги грошових коштів вона перераховувала на банківську картку, яку надавала їй адміністратор ОСОБА_13 , а також з нею працювала ще адміністратор на ім`я ОСОБА_14 . Крім того, якщо надавати послуги сексуального характеру треба було на «виїзді», то її відвозили водії на ім`я ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . ОСОБА_17 її роботи з надання вказаних послуг та переміщення для надання цих послуг, а також час роботи контролювали адміністратори ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

09.10.2024 проведено пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_5 , під час якого остання впізнала на фото під номером 1 ОСОБА_8 , як особу, що на регулярній основі підвозив її до клієнтів для надання сексуальних послуг за грошові кошти.

09.10.2024 проведено пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_5 , під час якого остання впізнала на фото під номером 1 ОСОБА_18 , як особу, що на регулярній основі підвозив її до клієнтів для надання сексуальних послуг за грошові кошти.

09.10.2024 свідок ОСОБА_5 добровільно видала співробітникам поліції грошові кошти в сумі 3000 грн., які вона отримала за надання нею послуг сексуального характеру малознайомому на ім`я ОСОБА_19 , та свій мобільний телефон «Samsung Galaxy А05» імеі № 1 : НОМЕР_1 , імеі № 2 : НОМЕР_2 з сім картою № НОМЕР_4 .

09.10.2024 проведено огляд предметів за участі свідка ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено : грошові кошти в сумі 3000 гривень, купюри номіналом 500 гривень, з наступними серіями та номерами : АЄ 8128599, ГМ 2105123, НОМЕР_5 , ВЄ 5184528, ВТ 5472558, ЄД 2076831; мобільний телефон «Samsung Galaxy А05» імеі № 1 : НОМЕР_1 , імеі № 2 : НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 .

Вказаний вилучений мобільний телефон свідок ОСОБА_5 використовувала для підтримання зв`язку з адміністраторами, у їх незаконній діяльності.

В подальшому вказані грошові кошти в сумі 3000 гривень, купюри номіналом 500 гривень, з наступними серіями та номерами : АЄ 8128599, ГМ 2105123, НОМЕР_5 , ВЄ 5184528, НОМЕР_6 , ЄД 2076831 та мобільний телефон «Samsung Galaxy А05» імеі № 1 : НОМЕР_1 , імеі № 2 : НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 постановою слідчого було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначив, що вилучені речі відповідають критеріям визначеним ч. 1 ст. 98 КК України та не вжиття заходів арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезгаданого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, враховуючи що підставою клопотання є необхідність збереження речових доказів, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно під час огляду предметів від 09.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , та яке знаходилось у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме:

- грошові кошти в сумі 3000 гривень, купюри номіналом 500 гривень, з наступними серіями та номерами : АЄ 8128599, ГМ 2105123, ВС 1263784, ВЄ 5184528, ВТ 5472558, ЄД 2076831

- мобільний телефон «Samsung Galaxy А05» імеі № 1 : НОМЕР_1 , імеі № 2 : НОМЕР_2 з сім картою lifecell № НОМЕР_4 .

Тимчасово, на час накладення арешту, позбавити власника майна права на користування та розпоряджання майном.

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1