Справа № 404/2827/24
Номер провадження 1-кп/404/142/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0000640 від 28.09.2023 про обвинувачення неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого незакінчену середню освіту, працюючого не офіційно, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_5

представника СЮП ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

27.09.2023 приблизно о 09:00 год., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні гаражу на столі помітив мобільний телефон марки SamsungA10, в чохлі якого виявив банківську картку видану АТ КБ «Приват Банк» яка обладнана вбудованим чипом-NFC для безконтактної оплати за товар, котра належала потерпілому ОСОБА_7 ,

Розуміючи те, що на рахунку вказаної вище банківської картки можуть бути грошові кошти, а безконтактна технологія проведення платежів дасть можливість здійснювати розрахунок вказаними банківськими картками без введення PIN-коду, у ОСОБА_3 виник умисел на привласнення офіційного документу, а саме, банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 за банківським рахунком НОМЕР_2 , належну ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, та на подальше таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів.

Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, привласнив вищевказану картку, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_7 , можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вчинив привласнення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 7 листопада 2022 року №757/2022, від 6 лютого 2023 року №58/2023, від 1 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023) із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні, продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 11.02.2023 р. № 2915-IX передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023, №3057-IX передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 26.07.2023, №451/2026 передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.11.2023, №734/2023 передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Так, 27.09.2023, о 09 годині 53 хвилин, тобто в період дії воєнного стану, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час у нього виник умисел на викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 перебуваючи біля банкомату ПриватБанку, зняв грошові кошти з банківської карти № НОМЕР_1 яка належить потерпілому ОСОБА_7 в сумі 20 000 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, націленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 ,діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи та самозбагачення, 28.09.2023 о 00 год. 15 хв. здійснив переказ через мобільний додаток «Приват24» грошових коштів в сумі 4020 гривень з банківської карти ПриватБанку № НОМЕР_1 яка належить потерпілому ОСОБА_7 .

В подальшому, 28.09.2023 ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 та в цей момент продовжуючи діяти з раніше виниклим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи та самозбагачення шляхом користування послугою «зняття готівки з каси» заволодів грошовими коштами з банківської карти № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_7 , о 09 год. 46 хв. в сумі 5004 гривень та о 09 год. 48 хв., в сумі 6004 гривень.

В подальшому, 28.09.2023 ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_5 , продовжуючи діяти з раніше виниклим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи та самозбагачення о 10 год. 13 хв. здійснив через мобільний додаток «Приват24» переказ грошових коштів в сумі 568 гривень з банківської карти ПриватБанку № НОМЕР_1 яка належить потерпілому ОСОБА_7 .

Тим самим, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_3 ,спричинив потерпілому ОСОБА_7 загальної матеріальної шкоди на загальну суму 35 596 гривень 00 копійок.

Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень зазначених в обвинувальному акті. Зокрема, повністю та детально показав про обставини вчинення кримінальних правопорушень, згідно з якими він за часу, місця, обставин та способу, встановлених судом, вчинив крадіжку, під час якої викрав мобільний телефон марки «Samsung А10», належний ОСОБА_7 , скориставшись в свою чергу яким привласник банківську картку АТ КБ «Приват Банк» та викрав з неї належні ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 35596 грн. У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочинів, не оспорюються кількість та вартість викраденого, просить суворо не карати.

Крім, повного визнання вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 27.09.2023 року було внесено відомості відносно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (Т.1 а.п. 1-2);

протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.09.2023 р., згідно якого слідчим СВ ВП № 2 (м. Кропивницький) прийнято усну заяву від ОСОБА_7 про факт крадіжки його мобільного телефону марки «Samsung А10» (Т.1 а.п. 22-23);

протоколом пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками від 09.01.2024 р., проведеного з потерпілим ОСОБА_7 , в ході якого він впізнав особу зображену на фотознімку № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка 27.09.2023 р. здійснила крадіжку його мобільного телефону марки «Samsung А10». (Т.1 а.п. 29-30);

довідкою АТ КБ «Приватбанк», згідно відомостей якої вбачається, що станом на 27.09.2023 р. на рахунку ОСОБА_7 було 39603, 09 грн. (Т.1 а.п. 30);

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.02.2024 р.. згідно відомостей якого отримано інформацію стосовно банківського рахунку ОСОБА_7 (Т.1 а.п. 44);

протоколом огляду предмета від 04.03.2024 р.. згідно відомостей якого було оглянуто СD-R диск з інформацією АТ КБ «Приватбанк» стосовно банківського рахунку ОСОБА_7 (Т.1 а.п. 46);

протоколом огляду предмета від 04.03.2024 р., згідно відомостей якого було оглянуто чек з магазину «Комфі», згідно якого встановлено, що вартість мобільного телефону марки «Samsung А10» складає 3309, 00 грн. (Т.1 а.п. 65);

висновком експерта №3425/23-27 від 09.10.2023 р., згідно якого встановлено, що ринкова вартість мобільний телефон марки «Samsung А10», який купувався у 2019 р. за 3500 грн. та убв у справному стані, станом цін на 27.09.2023 р. складає 1825 грн. (Т.1 а.п. 71-73);

протоколом перегляду відеозапису на компакт диску від 05.10.2024 р. (Т.1 а.п. 78).

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Однак враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення даного кримінального правопорушення не був судимим, жодне кримінальне провадження відносно обвинуваченого на момент вчинення даного кримінального правопорушення до суду скеровано не було, суд вважає за доцільне виключити «повторність», як кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таку що не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та відповідно прокурором не доведена.

Керуючись ч. 3 ст. 337 КПК України, суд, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, виходить за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення та вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок та тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, осудний, працевлаштований не офіційно, на обліках у лікаря-нарколога не перебуває, з 2015 р. перебуває під наглядом дитячого лікаря-психіатра та в 2015 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні з приводу інших змішаних розладів поведінки та емоцій, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 113 від 26.03.2024 р. ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасово хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України, у відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_3 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує, може брати участь в слідчих діях та судовому засіданні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, вчинення злочину скоєння будучи неповнолітнім та часткове відшкодування шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, в тому числі які пом`якшують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених санкціями як за ч. 1 ст. 357 КК України так і за ч. 4 ст. 185 КК України, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, пов`язане з позбавленням волі. Разом з тим, відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Суд також призначає певні обов`язки які передбачені ст. 76 КК України і виконання яких буде необхідною складовою покарання для ОСОБА_3 .

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у справі за проведення судових експертиз у розмірі 628 грн. 04 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_10 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.;

за ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконати заходи проходження пробаційної програми.

Стягнути з ОСОБА_3 , а у випадку недостатності коштів у неповнолітньої з її законного представника ОСОБА_9 на користь держави 1825 грн. 00 коп. судових витрат за проведення судової експертизи.

Речові докази: оптичний диск CD-R формату, на якому міститься інформація тимчасового доступу до речей і документів АТ КБ «ПриватБанк», оптичний диск CD-R формату, на якому містяться файли з відеозаписом з камер внутрішнього відеоспостереження магазину «Файно маркет» зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1