ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5234/24

Провадження № 1-в/210/702/24

18 листопада 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривий Ріг заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироків у відповідність до чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ :

12 вересня 2024 року засуджений ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, в якому просить привести покарання у відповідність до чинного законодавства.

Представник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. Поза межами судового засідання від представника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_5 надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Прокурор в судовому засіданні щодо клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь не заперечував щодо епізодів за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2021 року у справі №213/2369/21 та вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 року у справі №197/311/21, шляхом визнання засудженим за ч.1 ст.162 КК України за епізодами від 01.08.2020 року, 07.02.2021 року, 06.05.2021 року, 17.05.2021 року, 20.05.2021 року, 21.05.2021 року, 24.05.2021 року.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів особової справи та встановлено під час судового розгляду, вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2021 року у справі №213/4109/20, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22.09.2021 року, ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 13.10.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 3281,60 грн., його дії кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинено повторно.

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі №213/2369/21 ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року, остаточно призначивши покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 01.08.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 949,67 грн., 06.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1083,33 грн., 17.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 648,33 грн., 20.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1966,33 грн., 21.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1966,34 грн., 24.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1239,67 грн., 28.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 616,67 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, та поєднаному з проникненням у житло.

Вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 року у справі №197/311/21, ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року, остаточно призначивши покарання у виді 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 27.01.2021 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2439,73 грн., 07.02.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2030,35 грн., його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно.

Таким чином, встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 року у справі №197/311/21.

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 у 2020 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння згідно вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2021 року у справі №213/4109/20 та вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі №213/2369/21 (епізод від 01.08.2020 року) крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 210 грн. 20 коп. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 210 грн. 20 коп., то наставала кримінальна відповідальність.

Тоді як у 2021 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння згідно вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі №213/2369/21 та вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 року у справі №197/311/21, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 220 грн. 70 коп. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 220 грн. 70 коп., то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч.2 ст. 4 КК України та ч.1 ст.5 КК України, викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартістю до 2102 грн. на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_4 діяння (13.10.2020 року та 01.08.2020 року), кваліфікувалися б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки вартістю понад 2270 грн. - за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак - за відповідною частиною статті 185 КК України.

З вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2021 року у справі №213/4109/20 вбачається, що 13.10.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 3281,60 грн., що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, тому відсутні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь.

Тоді як відповідно до вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі №213/2369/21, 01.08.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 949,67 грн. Разом з тим, кваліфікуючою ознакою вчиненого вказаного ОСОБА_4 злочину є незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища.

Викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартістю до 2270 грн. на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_4 діяння (06.05.2021 року, 17.05.2021 року, 20.05.2021 року, 21.05.2021 року, 24.05.2021 року, 28.05.2021 року та 27.01.2021 року, 07.02.2021 року), кваліфікувалися б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки вартістю понад 2270 грн. - за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак - за відповідною частиною статті 185 КК України.

З вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі №213/2369/21 вбачається, що 06.05.2021 року ОСОБА_4 спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1083,33 грн., 17.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 648,33 грн., 20.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1966,33 грн., 21.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1966,34 грн., 24.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1239,67 грн., 28.05.2021 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 616,67 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, також наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь. Разом з тим, кваліфікуючою ознакою вчиненого вказаного ОСОБА_4 злочину за епізодами від 06.05.2021 року, 17.05.2021 року, 20.05.2021 року, 21.05.024 року, 24.05.2021 року, є незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища.

З вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 року у справі №197/311/21 вбачається, що 07.02.2021 року ОСОБА_4 спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2030,35 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, також наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь. Разом з тим, кваліфікуючою ознакою вчиненого вказаного ОСОБА_4 злочину є незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища.

Згідно із абз.2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати непотрібно. Водночас, якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 «Порушення недоторканності житла» КК.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі №213/2369/21 та вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 року у справі №197/311/21, слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Зокрема, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі №213/2369/21 за епізодами від 01.08.2020 року, 06.05.2021 року, 17.05.2021 року, 20.05.2021 року, 21.05.2021 року, 24.05.2021 року, за ч. 1 ст.162 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі та, із врахуванням норми п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 - позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання, а саме із 29.06.2021 року.

Також, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 року у справі №197/311/21 за епізодами від 07.02.2021 року, за ч. 1 ст.162 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі та, із врахуванням норми п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 - позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання, а саме із 29.06.2021 року.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироків у відповідність до чинного законодавства - задовольнити.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2021 року у справі №213/2369/21, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим:за ч.1 ст.162 КК України (за епізодами від 01.08.2020 року, 06.05.2021 року, 17.05.2021 року, 20.05.2021 року, 21.05.2021 року, 24.05.2021 року) із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року, та із врахуванням норми п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 років позбавлення волі.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 року у справі №197/311/21, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим:

за ч.1 ст.162 КК України (за епізодами від 07.02.2021 року) із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі;

за ч.3 ст. 185 КК України (за епізодом від 27.01.2021 року) із призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді 3 років та 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 29 червня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1