Справа № 277/1439/24
УХВАЛА

іменем України

"20" листопада 2024 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши відповідно до ч.4 ст.107 КПК України без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, подання начальника Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання щодо

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рудня-Іванівська Ємільчинського району, Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, засуджений 16.08.2024 Ємільчинським районним судом Житомирської області ч.4 ст.185 до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки відповідно до ст.75 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшло подання начальника Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 .

В поданні начальник Звягельського РС №2 зазначає, що ОСОБА_4 з 20.09.2023 року перебуває на обліку Звягельського районного сектору №2 філії Державної установа «Центр пробації» у Житомирській області.

Згідно вироку Ємільчинського районного суду від 16.08.2023 року ОСОБА_4 26.06.2023 року приблизно о 23 год. 55 хв. перебуваючи поблизу приміщення магазину «Ольга», що за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме велосипеда марки «Aist», що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, без значного розриву в часі приблизно о 00 год. 00 хв. в ніч на 27.06.2023 року ОСОБА_4 підійшов до приміщення магазину «Ольга», а саме до велосипедної, стоянки, на якій був припаркований велосипед марки «Aist», який належить ОСОБА_5 вартістю 2233 грн. 33 коп., на якому було прикріплено дитяче розкладне сидіння вартістю 276 грн. 67 коп., корзинка з пластмасового плетіння вартістю 110 грн.00 коп., якого таємно викрав, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 2620 грн. 33 коп.

З 09.08.2024 року викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст.51 КУпАП.

ОСОБА_4 вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16.08.2023 року засуджений з ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 2620,33 грн.

Таким чином, начальник Звягельського РС №2 з метою вирішення питання правильності виконання вироку, із посиланням на Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів та ч.2 ст.74 КК України, вважає, що засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, яким завдано матеріальної шкоди на суму меншу, ніж 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян, встановлених на 2023 рік.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення подання про звільнення його від відбування покарання.

Начальник Звягельського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор не заперечила проти задоволення подання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, про що надала суду заяву.

Відповідно до ч.5 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16.08.2023 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану) до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

За вироком суду вказана крадіжка була скоєна у 2023 році, вартість викраденого майна становить 2620,33 грн.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із п.п.169.1.1. п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684,00 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2023 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2684 грн., а згідно вироку суду вартість викраденого склала 2620,33 грн., тобто є меншою від необхідної суми для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу, що визначено положеннями ст.74 КК України.

Пункт 13 ч.1 ст.537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 КК України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст.74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання вона звільняється від його невідбутої частини.

Враховуючи викладене, суд вважає що подання начальника Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , який засуджений 16.08.2023 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до ст.75 КК України звільнити від призначеного покарання за вказаним вироком у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1