Справа № 133/164/24
Провадження №11-кп/801/987/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.07.2024 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000508 від 02.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000508 від 02.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, повернуто прокурору для приведення у відповідність вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не містить правової кваліфікації кожного кримінального правопорушення з

посиланням на положення закону і статті (частини статті) та формулювання

обвинувачення. ОСОБА_7 інкримінується чотири кримінальних правопорушення, при цьому в обвинувальному акті, у розділі правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначається лише в загальному, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України. При цьому не надано правової кваліфікації кожному вчиненому ОСОБА_7 кримінальному правопорушенню.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що судом першої інстанції допущено істотне порушення кримінального процесуального закону та просить скасувати ухвалу, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 містить усі необхідні відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, які в свою чергу, задля зручності сторін провадження та суду, поділені на розділені та виділені жирним шрифтом. Зазначає, що повернення обвинувального акта є безпідставним, оскільки фактичні обставини викладені прокурором у обвинувальному акті так, як вони встановлені під час досудового розслідування, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а будь-які інші обставини не перешкоджають подальшому судовому розгляду та ухваленню законного рішення у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що місцевим судом не дотримано вказаних вимог закону.

Так, відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому

засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт,

визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Отже, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято, якщо при його складанні допущено порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України та наявні обставини, які перешкоджають подальшому судовому розгляду кримінального провадження.

Підготовче провадження є стадією кримінального процесу, на якій суд, не

вирішуючи наперед питання про винуватість обвинуваченого, на підставі

обвинувального акта і реєстру матеріалів кримінального провадження, думок та

клопотань учасників процесу, встановлює наявність або відсутність достатності

правових та фактичних підстав для призначення судового розгляду, а за

наявності таких підстав призначає судовий розгляд та вчиняє підготовчі дії для забезпечення необхідних умов його ефективного проведення.

Таким чином, клопотання учасників судового провадження повинні

стосуватися наявності/відсутності підстав для прийняття рішення,

передбаченого ч. 3 ст. 314 КПК України та, відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК

України, дій, необхідних для підготовки до судового розгляду.

Разом з тим, вказаних норм КПК України суд при прийнятті оскаржуваного

рішення щодо повернення обвинувального акта прокурору не дотримався.

Зі змісту оскаржуваної ухвали видно, що суд першої інстанції задовольнив клопотання захисника обвинуваченого, мотивуючи тим, що обвинувальний акт не містить правової кваліфікації кожного кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) та формулювання

обвинувачення. В обвинувальному акті не надано правової кваліфікації кожному вчиненому ОСОБА_7 кримінальному правопорушенню.

Апеляційний суд не погоджується із таким рішенням, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Зазначене рішення повинно відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, тобто містити наведені у вказаній нормі відомості.

Виходячи з вищевказаних вимог КПК України, у підготовчому судовому

засіданні суд вправі повернути обвинувальний акт прокурору лише з підстав

його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається

слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити: найменування

кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості

кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження,

місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування) розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Зі змісту обвинувального акту видно, що даний акт містить усі необхідні відомості, передбачені пунктами ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, відповідно Постанови Об`єднаної палати Касаційного

кримінального суду Верховного Суду у справі № № 390/235/19 від 08.02.2021

законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне

законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч.1 ст.32 КК повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні

правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині

обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією

статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.

У свою чергу безпідставне повернення обвинувального акта прокурору

призводить до порушення вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист

прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків кримінального

провадження.

З урахуванням сукупності наведених обставин та вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції належним чином не перевірив всі обставини, які дають підстави для повернення обвинувального акту прокурору у цьому кримінальному провадженні та дійшов передчасних висновків про необхідність закриття кримінального провадження із зазначених в оскаржуваній ухвалі мотивів.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч. 1 ст. 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу , які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.07.2024 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000508 від 02.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, скасувати.

Обвинувальний акт направити в суд першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4