Справа № 453/1551/24
№ провадження 1-кс/453/360/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області

ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

слідчого ОСОБА_3 ;

прокурора ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000198 від 29 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щодо підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броди Бродівського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, який працює розкрійником у ТзДВ «Галант», згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -

в с т а н о в и в :

19 вересня 2024 року до Сколівського районного суду Львівської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000198 від 29 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступне.

Слідчим відділом ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000198, внесеному до ЄРДР 29 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням, зокрема, встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 662, використовуючи логін «Browning up», 19 липня 2024 створив оголошення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 про продаж боєприпасів до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї.

У подальшому, на виконання домовленостей про продаж даних боєприпасів, після отримання від ОСОБА_8 (анкетні дані змінено у зв`язку із залученням особи до конфіденційного співробітництва) на банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , оплати в загальній сумі 8100 гривень, ОСОБА_6 , 01 серпня 2024 о 10 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись послугами ТОВ «Нова Пошта» поштове відділення №3 в м. Броди, побоюючись бути викритим правоохоронними органами, використовуючи, з метою конспірації та приховування своєї злочинної діяльності, неправдиві анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові « ОСОБА_10 », через поштове відділення №3 ТОВ «Нова Пошта», здійснив відправку (збут) посилки із номером товаро-транспортної накладної ТОВ «Нова Пошта» № НОМЕР_2 , отримувачем якої зазначив ОСОБА_8 , всередині якої знаходилась триста три пістолетні патрони калібру 9 мм Р.А., які споряджені еластичним вражаючим елементом та є згідно судової балістичної експертизи боєприпасами до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї.

Зазначена посилка із номером товаро-транспортної накладної ТОВ «Нова Пошта» №59 0011 9539 7954 була отримана 03.08.2024 ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 у відділенні «Нової пошти №1».

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, всупереч Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Постанові Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 662, 27 жовтня 2023 року, використовуючи логін « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні з ОСОБА_8 (анкетні дані змінено у зв`язку з залученням особи до конфіденційного співробітництва), який на даному веб-сайті використовував логін « ІНФОРМАЦІЯ_4 », запропонував останньому придбати перероблений пістолет марки «Carrera GT50» кал. 9мм Р.А.К., який є короткоствольною, гладкоствольною, вогнепальною зброєю та пістолетні патрони, які є боєприпасами.

У подальшому, на виконання домовленостей про продаж пістолета № НОМЕР_3 із маркувальними позначеннями моделі «Carrera GT50», кал. 9мм Р.А.К. промислового турецького виробництва, який виробник класифікує як стартовий (шумовий) пістолет, та який не відповідає вимогам до шумової (стартової) зброї, та є короткоствольною, гладкоствольною, вогнепальною зброєю, 48 (сорок вісім) патронів, які є боєприпасами, пістолетними патронами 9 мм. Р.А., після отримання від ОСОБА_8 (анкетні дані змінено у зв`язку з залученням особи до конфіденційного співробітництва) на банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , оплати в загальній сумі 10 500 гривень, ОСОБА_6 , 14.08.2024 об 08 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , користуючись послугами ТОВ «Нова Пошта» поштове відділення №2, побоюючись бути викритим правоохоронними органами, використовуючи, з метою конспірації та приховування своєї злочинної діяльності, неправдиві анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові « ОСОБА_11 », через поштове відділення №2 ТОВ «Нова Пошта», здійснив відправку (збут) посилки із номером товаро-транспортної накладної ТОВ «Нова Пошта» № НОМЕР_4 , отримувачем якої зазначив ОСОБА_8 , всередині якої знаходились перероблений пістолет № НОМЕР_3 із маркувальними позначеннями моделі «Carrera GT50», кал. 9мм Р.А.К. промислового турецького виробництва, який виробник класифікує як стартовий (шумовий) пістолет, який не відповідає вимогам до шумової (стартової) зброї, та є короткоствольною, гладкоствольною, вогнепальною зброєю та (48) сорок вісім патронів із маркувальними позначеннями в донній частині: «MAC 9mm Р.А.», «ПНД- 9 9мм», «Форт 9мм Р.А.», «СОВА ІІ 9mm»; «ВІЙ 9 мм Р.А.», «H&A 9 mm P.A.», які є боєприпасами, пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., виготовлені саморобним (кустарним) способом із використанням стріляних гільз травматичних патронів промислового виробництва кал. 9 мм Р.А., капсюлів, порохового заряду (наважки пороху) вагою 0,2 гр, та кулевого снаряду сферичної гумової кулі діаметром 9,5 мм та вагою 1,0 гр.

Зазначена посилка із номером товаро-транспортної накладної ТОВ «Нова Пошта» №59 0012 0262 8716 була отримана 16 серпня 2024 року ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 у відділенні «Нової пошти №1».

Крім цього досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи досвід поводження зі зброєю і боєприпасами та знаючи вимоги законодавства України про те, що зброя та боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, з метою особистого збагачення, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, а також положення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної i охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21 серпня 1998 року № 622, у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, але не пізніше 19 вересня 2024 року, повторно, незаконно придбав предмети патрони різного калібру та діаметру у кількості 271 штука, які в подальшому, незаконно переніс до місця свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу з метою збуту.

В подальшому, 19 вересня 2024 року працівниками правоохоронного під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 виявлено предмети схожі на патрони різного калібру та діаметру у кількості 271 штука, які останній протиправно придбав та зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу з метою збуту.

19 вересня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку п. 2 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаного злочину та повідомлено про підозру.

Слідчий вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2 3, 4, 5 ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, обставини вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. На підставі зазначеного просив клопотання задовольнити, застосувавши щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні, кожен окремо, доводи клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, послався на те, що слідчим та прокурором не доведено ні обґрунтованості підозри, ні існування перелічених ризиків, ні недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, на які вказують слідчий та прокурор, просив відмовити у задоволенні клопотання, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зазначеним місцем реєстрації.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив про відсутність у нього наміру вчиняти дії, на які посилаються слідчий та прокурор, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, думку слідчого та прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим відділом ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000198, внесеному до ЄРДР 29 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Броди Бродівського району Львівської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, який працює розкрійником у ТзДВ «Галант», згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

19 вересня 2024 року о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано працівниками відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівські області,в порядку п. 2 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

19 вересня 2024 року о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку глави 22 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема: протоколом огляду грошових купюр від 31 липня 2024 року, протоколом огляду покупця від 31 липня 2024 року, протоколом огляду місця події від 31 липня 2024 року, протоколом огляду грошових купюр від 03 серпня 2024 року, протоколом огляду покупця від 03 серпня 2024 року, протоколом огляду місця події від 03 серпня 2024 року, протоколом огляду грошових купюр від 13 серпня 2024 року, протоколом огляду покупця від 13 серпня 2024 року, протоколом огляду місця події від 13 серпня 2024 року, протоколом огляду грошових купюр від 16 серпня 2024 року, протоколом огляду покупця від 16 серпня 2024 року, протоколом огляду місця події від 16 серпня 2024 року, висновком експерта від 27 серпня 2024 року, висновком експерта від 09 вересня 2024 року, висновком експерта від 10 вересня 2024 року, протоколом затримання від 19 вересня 2024 року, протоколом обшуку від 19 вересня 2024 року, протоколами огляду відеозапису від 10 вересня 2024 року, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 05 серпня 2024 року, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 19 серпня 2024 року.

При цьому, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Слідчий суддя погоджується із твердженням прокурора та вважає обгрунтованим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту, буде недостатнім для запобігання вказаному ризику.

Крім того, на думку слідчого судді, прокурором та слідчим не обґрунтовано неможливості більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, про застосування якого просить сторона захисту, запобігти зазначеному в клопотанні ризику переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду. Аналогічного висновку слідчий суддя дійшов і щодо зазначеного слідчим і прокурором ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризиків, передбачених п.п. 2, 4, то слідчий суддя зазначає, що наявність таких, зважаючи на проведений 19 вересня 2024 року обшук за місцем реєстрації підозрюваного, слідчий суддя вважає недоведеною.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зокрема, при розгляді встановлено, що ОСОБА_6 не одружений, зареєстрований та фактично проживає з матір`ю, яка є особою похилого віку, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, який працює розкрійником у ТзДВ «Галант», згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які б обумовлювали застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу і яким би не здатні були запобігти більш м`які запобіжні заходи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, є джерелом права, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, враховуючи те, що прокурор не довів обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого начальником Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000198 від 29 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зазначеним місцем реєстрації (АДРЕСА_1 ) строком на 2 місяці, до 18 листопада 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 18 листопада 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду,за виключенням необхідності отримання медичної допомоги;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді/чи суду за першим викликом;

- утримуватись від спілкування із свідками в даному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 23 вересня 2024 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1