ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні надані матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001179 від 08 листопада 2024 року, за апеляційними скаргами захисника підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Сокиряни, Дністровського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, одруженого, який є особою із інвалідністю ІІІ групи, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» на строк до 07 січня 2025 року, включно без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Зі змісту апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 вбачається, що він просить скасувати оскаржувану ухвалу

ЄУНСС: 727/12490/24 Слідчий суддя: ОСОБА_10

Номер провадження: 11-сс/822/341/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

слідчого судді. Обрати відносно його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою або визначити для підозрюваного заставу у розмірі передбаченому КПК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що районний суд не перевіривши клопотання слідчого в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належним чином не мотивувавши своє рішення, зазначив в ухвалі про

наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків.

Вважає, що окрім того, що ОСОБА_8 оголошено підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, більше ніяких доказів щодо можливого порушення забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків, суду надані не були, а тому суд при розгляді клопотання повинен був врахувати всі викладені в ході розгляду клопотання доводи та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Стверджує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, тобто визначити останньому розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Зі змісту апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що вона просить оскаржувану ухвалу скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого, погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_8 Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою або визначити для підозрюваного заставу у розмірі передбаченому КПК України.

Наголошує, що для її сім`ї, це велика трагедія, однак вона, як потерпіла сторона претензій морального та матеріального характеру до підозрюваного не має, та не буде мати.

Вважає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Стверджує, що слідчий суддя не врахував те, що ризик втечі не бути встановленим лише на основі суворості можливого вироку, без оцінювання зразкової поведінки підозрюваного, позитивних моральних якостей, наявності постійного місця проживання. Підозрюваний, на її думку немає наміру та бажання переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказує, що майновий стан підозрюваного, який являється пенсіонером не дозволяє йому переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, він є особою похилого віку, у нього відсутні судимості, сумлінно виконував вказівки працівників правоохоронних органів, не вчиняв спроб втечі і дотримувався режиму, ризики на які посилається сторона обвинувачення спростовані дослідженими матеріалами, які не були взяті до уваги судом першої інстанції.

Звертає увагу суду на воєнні дії, які відбуваються по всій території України, що свідчить про суттєве обмеження у вільному пересуванні, а відтак є перешкодою для втечі, більше того відповідно до рекомендації Ради Європи обумовлює надання переваг запобіжним заходам, не пов`язаним з триманням під вартою.

Зазначає, що підозрюваному цілком можливо було обрати запобіжний захід тримання під вартою та як альтернативу визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. Обрання тримання під вартою без визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, є занадто суворим запобіжним заходом, що розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України та є непомірно великою мірою.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від підозрюваного ОСОБА_8 , про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді апеляційних скарг захисника та потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 , та потерпілої ОСОБА_7 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини в них зазначені, позицію прокурора ОСОБА_5 , який просив ухвалу районного суду, як законну залишити без змін, а апеляційні скарги, як необґрунтовані без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 (десяти) років, а в матеріалах справи є достатньо доказів для його обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

При цьому з оскаржуваної ухвали судовою колегією апеляційного суду було встановлено, що слідчий суддя дослідив клопотання слідчого, погоджене прокурором, і матеріали, які його обґрунтовують, врахував рівень обґрунтованості підозри, доведеність існування ризиків, обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо ОСОБА_8 , обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, під час подальшого досудового розслідування.

Із врахуванням вищенаведеного, та вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя виніс законне та обґрунтоване рішення, обравши ОСОБА_8 , саме такий запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

А тому, на думку колегії суддів, необґрунтованими є посилання апелянтів на те, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених в клопотанні слідчого, то колегія суддів вважає, що їх наявність доведена матеріалами кримінального провадження.

Також колегією суддів береться до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, вік підозрюваного, стан його здоров`я, відсутність будь яких фізичних чи психічних вад.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на тяжкість кримінально караного діяння у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення, покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження, а тому доводи апеляційних скарг сторони захисту та потерпілої їх не спростовують та жодним доказом в судовому засіданні апеляційної інстанції не підтверджуються.

Із урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що слідчим суддею було вірно враховано усі ці обставини і вірно зроблено висновок про наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті, відсутність альтернативної міри покарання за учинення даного злочину); незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні (оскільки відомостями та іншими обставинами, що підлягають доказуванню, володіють саме свідки, потерпілі, а тому з метою зміни показів на користь підозрюваного він може впливати на останніх.

Твердження апелянтів про те, що висновки суду першої інстанції, які викладені судом у рішенні, не відповідають обставинам справи і що наведенні слідчим у клопотанні ризики є надуманими, не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються вищенаведеним і наданими матеріалами провадження.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що ризиком, у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Наведені вище докази, на думку колегії суддів, свідчать про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні слідчого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підозрюваному ОСОБА_8 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, судова колегія апеляційного суду погоджується з доводами захисника підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , щодо можливості визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених КПК України.

Так, відповідно до позиції ЄСПЛ, суд зобов`язаний перевірити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

При цьому на користь альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевказані обставини, пенсійний вік підозрюваного, спосіб його життя, його майнове та соціальне становище, стан його здоров`я, відсутність судимостей, позитивну характеристику, наявність постійного місця проживання, а також позицію потерпілої, яка просила суд застосувати до підозрюваного, як альтернативу тримання під вартою, визначити розмір застави, колегія судів вважає, що обрання в даному конкретному випадку тримання під вартою без визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, є занадто суворим запобіжним заходом, що розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України та є непомірно великою мірою.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника підозрюваного та потерпілої необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді відповідно до положень ст.ст. 407, 409, 413 КПК України скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 404, 407, 413, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 листопада 2024 року, якою клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволено та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 07 січня 2025 року, включно, без визначення розміру застави, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Сокиряни, Дністровського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, одруженого, який є особою із інвалідністю ІІІ групи, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» на строк до 07 січня 2025 року, включно.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, яка може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Чернівецького апеляційного суду (рахунок отримувача: UA0082901; банк отримувача: ДКСУ у м. Київ; МФО 820172; код ЄДРПО 42255464).

Підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , наступні обов`язки:

- прибувати до уповноваженого у кримінальному провадженні слідчого, прокурора чи суду з встановленою періодичністю;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі потерпілими, свідками, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти)/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити 07 січня 2025 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення особи з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

____________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3