Справа № 182/2910/22
Провадження № 1-в/0182/245/2024
У Х В А Л А

Іменем України

20.11.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, на стадії виконання судових рішень, подання начальника Нікопольського районного відділу філії №1 ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2022 року у відповідність до вимог закону відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Борисівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, який на утримані має двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 10.11.2022 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника «Центру пробації» - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Нікопольського районного відділу філії №1 ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відносно ОСОБА_4 . з урахуванням того, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, та з урахуванням положень ч.2ст.74 Кримінального кодексу України.

Подання начальника Нікопольського районного відділу філії №1 ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області обґрунтовано тим, що з 17.01.2023 року засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку підпорядкованого відділу.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вартість матеріальної шкоди, згідно вироку суду, становить:

-26.01.2022 року сума збитку становить 24472,28 грн.;

-28.01.2022 року сума збитку становить13538,59 грн.;

-31.01.2021 року сума збитку становить 5172,33 грн.;

-01.02.2022 року сума збитку становить 8602,82 грн.;

-02.02.2022 року сума збитку становить 55302,71 грн.;

-04.02.2022 року сума збитку становить 9419,00 грн.;

-05.02.2022 року сума збитку становить 8028, 31 грн.;

-07.02.2022 року сума збитку становить 1073,50 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, начальник Нікопольського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області і звернулась до суду з подання щодо приведення вищевказаного вироку у відповідність до Закону №3886-ІХ.

Представник Нікопольського РВ № 1 ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області подання підтримала та просила його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор вважала, що наявні підстави для задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_4 , який був належним чином повідомлений про місце та час розгляду подання, не з`явився.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд враховує наступне.

Як встановлено судом, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначено покарання:

- за частиною 1 статті 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 (три) роки, та покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набув законної сили 10.12.2022 року.

За цим вироком ОСОБА_4 з 17.01.2023 перебуває на обліку в Нікопольському РВ № 1.

Зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення /злочини/, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, своїми діями спричинив матеріальну шкоду на суму 24472,28 грн., також ОСОБА_4 було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України та своїми діями спричинив матеріальну шкоду: по епізоду від 28.01.2022 на суму 13538,59 грн., по епізоду від 31.01.2022 року на суму 5172,33 грн.: по епізоду від 01.02.2022 року на суму 8602,82 грн, по епізоду від 02.02.2022 року в сумі 55302,71; по епізду від 04.02.2022 року в сумі 9419,00 грн.; по епізоду від 05.02.2022 року в сумі 8028,31 та по епізоду від 07.02.2022 року в сумі 1073,50 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі по тексту - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Таким чином, відповідно до Закону № 3886-ІХ, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Підпунктом 169.1.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2022 року становить 2 600 грн., тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1 300 грн. на 2022 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів (ст. 51 ч. 2 КУпАП) становить 2 600 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

Повертаючись до обставин вчинених кримінальних правопорушень, суд враховує наступне.

Як вбачається із мотивувальної частини вироку Нікопольського міськрайонного суду від 10.11.2022 ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначено покарання:

- за частиною 1 статті 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 (три) роки, та покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набув законної сили 10.12.2022 року.

За цим вироком ОСОБА_4 з 17.01.2023 перебуває на обліку в Нікопольському РВ № 1.

Вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 що встановлено вищевказаним вироком суду, становить 24472,28 грн. по епізоду від 24.01.2022 року; 13538,59 грн. по епізоду від 28.01.2022 року; 5172,33 грн. по епізоду від 31.01.2022 року; 8602,82 грн. по епізоду 01.02.2022 року; 55302,71 грн. по епізоду від 02.02.2022 року; 9419,00 грн. по епізоду від 04.02.2022 року; 8028,31 грн по епізоду від 05.02.2022 року; 1073,50 грн. по епізоду від 07.02.2022 року.

Згідно з вироком епізод від 07.02.2022 року не є кримінально караним, оскільки вартість викраденого чужого майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак за епізодами від 24.01.2022 року; 28.01.2022 року; 31.01.2022 року; 01.02.2022 року; 02.02.2022 року; 04.02.2022 року; 05.02.2022 року сума викраденого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є кримінальними правопорушеннями /злочинами/, кримінальна караність яких не усунена.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Покарання призначається за певною, конкретно-визначеною правовою нормою, яка передбачена частиною та статтею Кримінального кодексу України.

Відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за певною, конкретно-визначеною правовою нормою, яка передбачена частиною та статтею Кримінального кодексу України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 призначено покарання за всіма епізодами злочинної діяльності за ч. 2 ст. 185 КК України, підстави для його звільнення від призначеного покарання згідно ч. 2 ст. 74 КК України відсутні.

Суд звертає увагу також на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про «… приведення вироку суду у відповідність до закону» на стадії його виконання, а норми, на які посилається начальник відділу Нікопольського РВ № 1, передбачають лише можливість вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для звільнення засудженого від покарання та його відбування, згідно ч. 2 ст. 74 КК України.

Суд, при вирішенні питання у порядку визначеному п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, про звільнення від призначеного судом покарання позбавлений можливості виключати з мотивувальної частини вироку суду частину обвинувачення у зв`язку з усуненням караності частини діянь, а тому суд приходиться до висновку про відсутність законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання начальника Нікопольського районного відділу філії №1 ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2022 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1