Справа № 462/6757/21
провадження 1-кс/462/1284/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої слідчого відділення поліції відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в межах кримінального провадження за № 0000036 від 03 серпня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1

ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

Слідча слідчого відділення поліції відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні за № 0000036 від 03 серпня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме на: мисливську гладкоствольну рушницю марки «Ata Arms Neo», 12 кал., № НОМЕР_1 , дозвіл № НОМЕР_2 , виданого СКОЗ ГУНП у Львівській області, 09.01.2020 та дійсним 09.01.2023 з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що у провадженні слідчого відділення ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000036 від 03 серпня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2021 до ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт ст. о/у СКП ВП№ 3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , яким в ході виконання матеріалів ІТС «ІПНПУ» було встановлено, що невідома особа підробила довідку Солонківської сільської ради, яка стала підставою для реєстрації права власності на будинок в АДРЕСА_1 . ІТС ІПНП №14786. В ході проведення досудового розслідування 23.12.2022 допитаний як свідок державний реєстратор ОСОБА_6 , який повідомив, що він працює державним реєстратором Бібрської міської ради Львівської області та повідомив, що до нього дійсно звертався ОСОБА_7 з приводу реєстрації права власності на житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 . При реєстрації він надав довідку БТІ від 16.09.2022 №2/3341, довідку голови Солонківської сільської ради від 17.09.2013 №2517, а також Технічний паспорт виданий Львівським міжміським БТІ №6. Перевірки даних документів він не здійснював, так як БТІ надало дану інформацію у своїй довідці.

09.02.2022 допитана як свідок ОСОБА_8 , яка повідомила, що в 2001 році суддя ОСОБА_9 виніс рішення яким визнав право власності на 1/3 ідеальну частину незакінченого будівництва у АДРЕСА_1 за нею та ОСОБА_10 в інтересах дитини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в інтересах дитини ОСОБА_13 . 08 березня 2007 року було винесено рішення №298 Солонківською сільською радою про надання у спільну сумісну власність земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га. гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_10 в інтересах дитини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в інтересах дитини ОСОБА_13 проте державну реєстрацію даного недобудованого будинку не було проведено.

В січні 2022 до неї зателефонували з ВП АДРЕСА_2 та повідомили що їй необхідно прибути до даного відділу поліції по заяві ОСОБА_14 для допиту її в якості свідка з приводу незаконної реєстрації недобудованого будинку у с. Малечковичі, який перебуває у їх спільній власності. Дізнавшись дану інформацію вона була здивована, так як є законним набувачем 1/3 даного недобудованого будинку у с. Малечковичі, згідно рішення від 2001 року судді ОСОБА_9 . Ознайомившись з заявою ОСОБА_14 вона її підтримує повністю і вважає що має місце злочину ряду посадових осіб, які причетні до державної реєстрації та нотаріальних дій так як її внаслідок даних дій була завдана матеріальна та моральна шкода.

21.12.2021 надійшла відповідь від Пустомитівського районного суду Львівської області до якої було долучено рішення місцевого суду Пустомитівського району Львівської області №2-64/2000 від 13.09.2001 за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_16 про визнання недійсним запису про батьківство, за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_15 до Солонківської сільської ради про визнання заповіту недійсним, за позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_15 про визнання заповіту недійсним, за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 про визнання факту визнання батьківства відносно неповнолітньої дитини, про визнання недійсним заповіту, визнання права власності на частину спадкового майна.

05.01.2023 допитана як свідок ОСОБА_17 , яка повідомила, що близько 1991 року її матір, ОСОБА_16 , одружилась з ОСОБА_18 та вони разом проживали у АДРЕСА_3 році вона народилась та точно вона не пригадує, але напевне її матір з батьком уже разом не проживали.

08 серпня 1993 року її батько помер та залишив після себе майно, а саме автомобіль, квартиру у м. Львів, недобудований будинок та земельну ділянку у АДРЕСА_1 . Згодом її матері стало відомо, що укладено заповіт від імені її померлого батька, ОСОБА_18 , складено 26 грудня 1992 року, за яким усе наявне майно мало перейти його племіннику ОСОБА_15 , проте були підозри, що цей заповіт може бути укладений не від імені її батька, а від імені іншої особи.

13.09.2001 року суддя місцевого суду Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_9 виніс рішення, яким відмовив в позові ОСОБА_15 до ОСОБА_16 про визнання недійсним запису про батьківство, заповіт який було укладено в 1992 визнано недійсним та визнано право власності за ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . Після чого отримавши рішення вони жодних реєстраційних дій з житловим будинком не вчиняли.

В 2021 році вона вирішила оформити право власності на будинок, що розташовуються у АДРЕСА_1 . Та вона вирішила зателефонувати до ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , які повідомили, що на даний час вони не будуть займатись оформленням документів, проте не заперечували з приводу того, щоб вони цим займалась. Згодом вона вирішила звернутись до Солонківської сільської ради для з`ясування, як саме можна оформити право власності на будинок та земельну ділянку та які для цього потрібні документи, де працівники сільської ради їй повідомили, що рішення від 2007 року потрібно переробити і потрібно присвоїти поштову адресу будинку, так як фактично у рішенні суду не зазначено конкретного будинку та АДРЕСА_4 .

Протягом 2021 року вона час від часу моніторила інформацію державної кадастрової карти щодо того, де саме знаходиться земельна ділянка на яку вони планували оформити право власності згідно рішення суду. Побачивши, що за місцем, де знаходиться будинок, який спорудив її батько, зареєстрували земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1648, зареєстровано на ОСОБА_7 , відтак дізналась, що земельна ділянка уже зареєстрована на іншу особу. Надалі вона вирішила зателефонувати до ОСОБА_8 і ОСОБА_19 та повідомити про факт реєстрації їх земельної ділянки на іншу особу, на що ОСОБА_20 повідомила, що їй уже усе відомо та вона уже звернулась із позовом до суду про накладення арешту на 1/3 житлового будинку, однак усім цим займається її адвокат та вони домовились з нею про зустріч.

Згодом їй стало відомо, що вищевказану земельну ділянку та житловий будинок було перереєстровано з ОСОБА_7 на ОСОБА_21 , однак жодних документів вони не надавали.

16.01.2023 отримано відповідь від приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_22 у якій було повідомлено, що копію договору купівлі-продажу житлового будинку що у АДРЕСА_1 від 13 січня 2021 року за реєстраційним номером №10 та документи на підставі яких було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку становлять згідно Закону України «Про нотаріат» нотаріальну таємницю та будуть надані органу досудового розслідування виключно на підставах передбачених законодавством.

20.05.2023 винесено постанову першим заступником керівника Львівської обласної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу підрозділу в межах одного органу, а саме здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000187 від 02.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, доручити відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області.

29.05.2023 до Франківської окружної прокуратури м. Львова з Львівської обласної прокуратури надійшла зава ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_21 , за попередньою змовою з групою невстановлених осіб, 13.01.2021 заволоділи будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою під таким, де їй у порядку спадкування належить 1/3 ідеальної частини будинку, тим самим заподіяли їй значну шкоду. ПІБ, дата народження особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї.

Відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000125 від 30.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

01.06.2023 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідувань, а саме матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000187 від 02.12.2021 зареєстрованого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України вирішено об`єднати з матеріалами досудового розслідування № 0000125 від 30.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

01.06.2023 винесено постанову про визначення підслідності, а саме визначити підслідність досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №30000187 від 02.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України за СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області.

24.08.2023 допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що він особисто не звертався до реєстратора Бібрської міської ради задля реєстрації права власності на житловий будинок в с. Малечковичі, Львівської області, також він не звертався до Солонківської сільської ради та Львівського БТІ задля отримання будь-яких довідок чи документів для реєстрації права власності на вказаний будинок. Окрім цього останній зазначив, що жодних документів не підписував та в нотаріуса не був, довіреності на розпорядження будинком не надавав, про те що на його ім`я зареєстровано право власності на житловий будинок йому нічого невідомо.

04.09.2023 допитано в якості свідка ОСОБА_23 який підтвердив факт, що його брат ОСОБА_7 не звертався до реєстратора Бібрської міської ради задля реєстрації права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , також він не звертався до Солонківської сільської ради та Львівського БТІ задля отримання будь-яких довідок чи документів для реєстрації права власності на вказаний будинок. Окрім цього останній зазначив, що його брат жодних документів не підписував та в нотаріуса не був, довіреності на розпорядження будинком не надавав, про те що на його брата зареєстровано право власності на житловий будинок йому нічого невідомо.

В ході виконання доручення працівниками УМП ГУНП у Львівській області встановлено, що до скоєння даних кримінальних правопорушень може бути також причетний: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 .

04.07.2024 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_5 в ході якого було виявлено та вилучено мисливську гладкоствольну рушницю марки «Ata Arms Neo», 12 кал., № НОМЕР_1 , протермінований дозвіл серії НОМЕР_3 , дозвіл № НОМЕР_2 виданий на ОСОБА_24 . Мисливська гладкоствольна рушниця «Ata Arms Neo», 12 кал. збергілася ним за місцем його проживання на підставі дозволу № П-46, виданого СКОЗ ГУНП у Львівській області, 09.01.2020 та дійсним 09.01.2023. Із даного дозволу вбачається, що термін такого сплив, відміток про продовження терміну дії такого у ньому відсутні, відтак, у відповідності до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998 у ОСОБА_24 відсутні законні підстави на зберігання та володіння вищевказаною мисливською гладкоствольною рушницею. А відтак, вилучена в ході проведення обшуку зброя є предметом вилученим з цивільного обороту.

Зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, слідча просить клопотання задовольнити та накласти арешт на визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000036 від 03 серпня 2021 року мисливську гладкоствольну рушницю марки «Ata Arms Neo», 12 кал., № НОМЕР_1 , дозвіл № НОМЕР_2 , виданого СКОЗ ГУНП у Львівській області, 09.01.2020 та дійсним 09.01.2023.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, при цьому у клопотанні просять провести розгляд клопотання про арешт майна без їх участі, клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2021 внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000036 за фактом заволодіння невстановленими особами чужим майном, а саме нежитловими примііщеннями, площею 68 кв.м., що знаходяться на АДРЕСА_6 та нежитловим приміщенням, площею 88,7 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_7 , визначено попередню кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, за фактом надходження 01.12.2021 до ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області рапорта ст. о/у СКП ВП№ 3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , згідно якого ним в ході виконання матеріалів ІТС «ІПНПУ» було встановлено, що невідома особа підробила довідку Солонківської сільської ради, яка стала підставою для реєстрації права власності на будинок в АДРЕСА_1 . ІТС ІПНП №14786 внесено відомості до ЄРДР за № 0000187 від 02.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Надалі 29.05.2023 до Франківської окружної прокуратури м. Львова з Львівської обласної прокуратури надійшла зава ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_21 , за попередньою змовою з групою невстановлених осіб, 13.01.2021 заволоділи будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою під таким, де їй у порядку спадкування належить 1/3 ідеальної частини будинку, тим самим заподіяли їй значну шкоду. ПІБ, дата народження особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї.

Відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 30.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

01.06.2023 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідувань, а саме матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000187 від 02.12.2021 зареєстрованого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України об`єднати з матеріалами досудового розслідування № 0000125 від 30.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

01.06.2023 винесено постанову про визначення підслідності, а саме визначено підслідність досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №30000187 від 02.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України за СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області.

В обгрунтування клопотання про арешт майна, слідча покликається на вилучення в ході обшуку у гр. ОСОБА_24 за місцем його проживання, який, як встановлено органом досудового розсліудвання може бути причетним до вчинення кримінальних правопрушень, які є предметом розслідування в межах кримінального провадження № 0000036, мисливську гладкоствольну рушницю марки «Ata Arms Neo», 12 кал., № НОМЕР_1 , протермінований дозвіл серії НОМЕР_3 , дозвіл № НОМЕР_2 виданий на ОСОБА_24 , при цьому згадана зброя є предметом вилученим з цивільного обороту.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим, ознайомившись із змістом клопотання слідчої СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні

№ 0000036 від 03 серпня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, слідчим суддею встановлено, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, клопотання, окрім формального цитування норм процесуального закону щодо арешту майна, не містиить мети арешту майна, вилученого у гр. ОСОБА_24 в ході обшуку житла, проведеного в межах кримінального провадження № 0000036 від 03 серпня 2021 року.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 03 серпня 2021 року здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2

ст. 190 КК України, зокрема підроблення довідки сільської ради, що стала підставою для реєстрації права власності, заволодіння шляхом обману чужим майном, а саме нежитловими приміщеннями, разом з тим, майно на яке слідча просить накласти арешт в межах вказаного кримінального провапорушення є зброєю, яка вилучена із цивільного обороту.

За відсутності чіткого зазначення слідчим мети арешту вищезгаданого майна та належного обгрунтування необхідності арешту зброї у рамках кримінального провадження за фактом підробки документа та шахрайства, а також обгрунтування можливості використання вилученої зброї як доказу конкретно у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя повністю позбавлений можливості визначити правову підставу накладення арешту майна у зазначеному кримінальному провадженні.

Нормами п.1 ч. 2 ст. 171 КПУ України наголошено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, однак у даному випадку слідчим не дотримано процесуальних вимог закону.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого не містить належного обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 170-173, 236, 309 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчої слідчого відділення поліції відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в межах кримінального провадження за № 0000036 від 03 серпня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/6757/21

Слідчий суддя: ОСОБА_1