Провадження №11-сс/801/584/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2024 рокув кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 17.08.2023, стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

Короткий зміст і мотиви ухвали слідчого судді

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 . Застосовано до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою визначено, що діє протягом 34 (тридцяти чотирьох) днів з моменту затримання ОСОБА_10 , тобто до 12 години 58 хвилин 20 серпня 2024 року. Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 20 серпня 2024 року.

Визначено ОСОБА_10 заставу в розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_10 покладені наступні обов?язки:

1)???прибувати до прокурора із встановленою періодичністю;

??? 2)не відлучатися із м. Києва, без дозволу прокурора;

???3)повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)???утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженні, іншими підозрюваними, потерпілими, службовими особами КЕВ м. Вінниця, Центрального управління інженерно інфаструктурного забезпечення Командування Сил Логістики та Командування Сил Логістики;

5)???здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави та покладення обов?язків на підозрюваного ОСОБА_10 визначено термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов?язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та наявністю ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: можливість останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. На переконання слідчого судді, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив виключний розмір застави підозрюваному ОСОБА_10 .

Вимоги та узагальнені доводи апеляційних скарг захисників

В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити визначений розмір застави.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційних скаргах вимоги, захисники посилаються на те, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості повідомленої ОСОБА_10 підозри та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказують на те, що слідчий суддя залишив поза увагою, що в клопотанні взагалі відсутні будь-які обґрунтування щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. На переконання захисників, слідчий суддя належним чином не надав оцінки особі підозрюваного, а саме того, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, виховує та утримує двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, хворіє та потребує лікування. Наголошують на тому, що слідчим суддею також не було досліджено матеріальне становище підозрюваного та його сім`ї, що призвело до визначення завідомо непомірного розміру застави.

Позиції учасників провадження

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_10 підтримали подані захисниками апеляційні скарги, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційних скарг захисників.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_10 , які просили задовольнити вимоги апеляційних скарг, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг захисників та просив ухвалу слідчого судд залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно із ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що в провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 17.08.2023 за підозрами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.4 ст.191 КК України, під час розслідування якого виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16 липня 2024 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, в умовах воєнного стану та в особливо великому розмірі.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий та прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Апеляційний суд зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З наданих матеріалів судового та кримінального провадження вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про кримінальне правопорушення; протоколом огляду документу від 21.12.2023; висновком судово-товарознавчої експертизи від 06.12.2023; висновком судово-економічної експертизи від 12.01.2024; висновком судово-психологічної експертизи Заболотного від 17.06.2024; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; висновком аналітичного дослідження №25/02-32-08-00-13/08320218 від 10.06.2024; аналітичною довідкою про опрацювання номерної інформації від операторів мобільного зв`язку від 15.07.2024; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_15 , іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати про причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а тому апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності у матеріалах провадження доказів на підтвердження всіх елементів складу інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, оскільки на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи захисту щодо неналежності певних окремо взятих документів, оскільки вони не підтверджують викладених у повідомленні про підозру обставин, слід зазначити, що саме сукупність наявних у матеріалах провадження доказів свідчить про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри та формує внутрішнє переконання причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення. Доказування досить часто ґрунтується не на одному чи кількох доказах, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій підозрюваного; спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння; обстановку, у якій діяла відповідна особа; поведінку, що передувала події та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, долучені до клопотання слідчого докази, на які міститься посилання в оскарженій ухвалі слідчого судді, є такими, що вказують на наявність достатніх обґрунтованих обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_10 вчинив інкриміновані йому дії. З огляду на викладене, доводи апеляційних скарг захисників про відсутність обґрунтованої підозри апеляційний суд вважає безпідставними.

Вирішуючи питання наявності у цьому кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі доводи є обґрунтованими в частині наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 4 ст. 177 КПК України, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що ризик переховування від суду наразі обумовлений, серед іншого, можливим притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю можливого покарання. Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_10 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Крім того, перебуваючи на волі без дії належного запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_10 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На переконання апеляційного суду, наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується ще й тим, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_10 частково поінформований про форми та методи здійснення оперативно-розшукової діяльності, а також про форми та методи проведення слідчих і негласних слідчих (розшукових) дій, поводить себе обачно, при спілкуванні використовує умовності та приховує у таємниці обставини та деталі вчинення інкримінованих протиправних дій з розкрадання та привласнення бюджетних коштів оборонного бюджету держави. Під час обшуків 20.02.2024 у офісному приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , у якому фактично розміщуються ТОВ «Лофт індастрі Україна» і ТОВ «КМГ Груп», ОСОБА_10 вживав заходи, спрямовані на недопущення представників Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону і УСБУ у Вінницькій області до офісного приміщення для проведення санкціонованих слідчим суддею обшуків, а також попереджав ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про проведення обшуків.

Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором та слідчим під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків. Надані із клопотанням про застосування запобіжного заходу матеріали доводять наявність правових підстав для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

Щодо посилання захисників про те, що підозрюваний ОСОБА_10 є особою раніше не судимою, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має численні нагороди та інші заохочення, то слід зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки та вже були досліджені під час обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стосовно доводів про неналежний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_10 , то апеляційний суд зазначає, що доказів, які б підтверджували неможливість його утримання під вартою, матеріали судового провадження не містять. Окрім того, законодавством чітко визначений порядок обстеження та надання медичної допомоги особам, узятим під варту, і забезпечення виконання зазначеного порядку покладено саме на керівництво СІЗО. При цьому підозрюваний та захисники вправі оскаржувати у відповідному порядку дії, рішення або бездіяльність посадових осіб адміністрації СІЗО у випадках, коли не приймаються заходи щодо надання медичної допомоги.

А відтак, доводи апеляційних скарг щодо необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, які зводяться твердження про необґрунтованість підозри, наявність міцних соціальних зв`язків в Україні та можливості нівелювати ризики покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, визнаються апеляційним судом неспроможними.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Європейським судом з прав людини визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання підозрюваному розміру застави, який перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, предмет кримінального правопорушення.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. Czech Republic від 25 квітня 2000 року (заява № 31315/96, п. 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу, ні в подальшому встановлена застава у 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

Визначаючи альтернативний запобіжний захід у вигляді застави слідчим суддею враховано характер кримінального правопорушення, особу підозрюваного, відомості про його майновий стан.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді, що застава у розмірі 30000000 гривень є обґрунтованою та не буде завідомо непомірною для підозрюваного та його сім`ї. Окрім того, вказана застава здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Апеляційний суд також враховує той факт, що розслідуване кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів під час дії воєнного стану в кримінальних провадженнях, які стосуються заподіяння шкоди Державному бюджету України, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

В апеляційних скаргах містяться також інші доводи, які не мають істотного значення, адже не спростовують обґрунтованого висновку слідчого судді щодо обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.

Неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження чи істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

У зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, а відтак вважає постановлене рішення законним, вмотивованим і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3