Код суду 233 Справа № 233/3224/24
Вирок
Іменем України
10 липня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Селидове Донецької області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 - 2015 року народження, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командира 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - молодший сержант, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, -
Відповідно до обвинувального акту від 29 травня 2024 року затвердженого прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 :
Молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем - 26.04.2024 приблизно о 15 год 00 хв., тобто в умовах воєнного стану, під час шикування особового складу у АДРЕСА_2 , командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_8 , який є начальником за посадою та військовим званням для командира 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 , доведено бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_9 № 833/дск від 26.04.2024 року та віддано усний наказ про його виконання, а саме перейти у підпорядкування командира роти вогневої НОМЕР_2 окремої бригади Територіальної оборони із завданням ведення оборонного бою на АДРЕСА_3 зі строком виконання до 18 год. 00 хв. 26.04.2024 року, зокрема і до командира 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 , який знаходився в строю під час шикування.
При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод молодшого сержанта ОСОБА_5 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.
Однак, молодший сержант ОСОБА_5 , у порушення вимог ст.ст.17,65Конституції України, ст.17Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст.9,11,16,28,30,35,37,127,128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4,6Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26.04.2024 року, приблизно о 15 год. 05 хв., тобто в умовах воєнного стану, під час шикування особового складу у АДРЕСА_2 , усно та відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, доведений йому командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_8 .
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.402КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
08 липня 2024 рокуміж прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався: співпрацювати у розслідуванні та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України в обсязі згідно обвинувального акта.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.4 ст.402КК України із застосуванням ст.69КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців з відбуттям покарання, відповідно до ст.60КК України, на гауптвахті.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання передбаченого санкцією ч.4 ст.402КК України із застосуванням ст.69КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців з відбуттям покарання, відповідно до ст.60КК України, на гауптвахті.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою; має адресу реєстрації та місце мешкання; за сімейним станом одружений; має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні немає, на медичних обліках в закладах охорони здоров`я за місцем реєстрації - не перебуває, працездатний, є військовослужбовцем, за місцем несення служби характеризується позитивно, є нагальна необхідність ЗСУ у такому військовослужбовці, про що свідчить лист командира військової частини.
Перевіряючи, чи відповідає узгоджене сторонами угоди покарання на відповідність загальним засадам призначення покарання, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст.69КК України, та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 402 КК України.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців з відбуттям покарання, у відповідності до ст.60КК України, на гауптвахті є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню - відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, після набрання вироком законної сили, слід скасувати.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -
Угоду про визнання винуватості, укладену 08 липня 2024 рокуміж прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.ст.60,69КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців з відбуттям покарання на гауптвахті.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст.72КК України - зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення починаючи з 06 травня 2024 рокупо 08 травня 2024 року включно, у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює одному дню арешту.
Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, після набрання вироком законної сили - скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченому і захиснику.

Суддя ОСОБА_10