Справа № 147/1721/23
Провадження № 1-кп/147/32/24
В И Р О К

іменем України

15 липня 2024 року c-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з приміщення ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 08.11.2023, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Козинці Тростянецького району Вінницької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, розлученої, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

08.11.2023 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 прийшла до житлового будинку свого знайомого ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час знаходились власник домоволодіння та її знайомий ОСОБА_7 , які вживали алкогольні напої. В подальшому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт, який переріс у сварку. Під час сварки у ОСОБА_4 , яка в той час на кухні у будинку кухонним ножем різала продукти харчування, виник умисел спричинити ножем тілесні ушкодження ОСОБА_7 , який сидів за столом на стільці та висловлював образи ОСОБА_4 . Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 у відповідь на образи ОСОБА_7 , кухонним ножем, якого тримала у правій руці, в той час, коли ОСОБА_7 сидячи за столом нахилився до неї, умисно нанесла останньому один колото-різаний удар в область лівої задньої поверхні грудей. ОСОБА_7 після отримання вказаного удару почав чинити опір ОСОБА_4 та продовжив її ображати. ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, нанесла ОСОБА_7 удар кухонним ножем в область грудної клітини. В подальшому, в той час, коли ОСОБА_7 побіг до іншої кімнати водночас висловлював образи, ОСОБА_4 кинула в ОСОБА_7 набором металевих ключів, який взяла у кімнаті, попавши останньому в ліву надбрівну ділянку. Вказаними діями ОСОБА_4 умисно заподіяла ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної проникаючої рани лівої задньої поверхні грудей з наявністю гемопневмотораксу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №111 від 09.11.2023 та висновку судово-медичної експертизи №116 від 28.11.2023, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час скоєння, колото-різаної непроникаючої рани передньої поверхні грудей над проекцією тіла грудини та забійної рани лівої надбрівної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною 1 статті 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 22 грудня 2023 року слідчим СВ відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 та затверджений начальником Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

За змістом обвинувального акту, який підтримав прокурор, орган досудового розслідування вважав установленим те, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор ОСОБА_3 , зокрема, зазначила, що в ході судового розгляду вина обвинуваченої крім показів самої ОСОБА_4 , яка вину визнала частково, факт нанесення тілесних ушкоджень не заперечувала, проте зазначила, що спиртні напої не вживала разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також нанесла тілесні ушкодження, оскільки потерпілий її ображав та також наніс їй ушкодження, в повному обсязі доводиться матеріалами кримінального провадження які досліджені судом в ході судового розгляду, а саме: показами потерпілого, свідків, протоколами, в тому числі слідчого експерименту, висновками еспертів, іншими доказами зібраними стороною обвинувачення та дослідженими судом. З врахування характеристики за місцем проживання, відсутності попередніх судимостей, часткового визнання вини, обставини які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання, визначені ст. 67 КК України, позиції потерпілого, який щодо міри покарання поклався на розсуд суду, просить призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 2517,46 грн - витрати на проведення судової біологічної експертизи за напрямком одорологічних досліджень зразку запаху, що вилучений з поверхні рукоятки від кухонного ножа під час проведення огляду місця події (висновок судової біологічної експертизи Вінницького НДЕКЦ МВС України від 24.11.2023 №СЕ-19/102-23/19855-БД). Речові докази, а саме: полімерне руків`я від ножа, кухонний ніж із відламаним руків`ям, які вилучені під час огляду місця події з кухні житлового будинку, а також жіночу куртку зі слідами крові, яка вилучена в ході обшуку затриманої ОСОБА_4 , на які ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 09.11.2023 накладено арешт та які знаходяться на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити, арешт накладений ухвалою слідчого судді скасувати; змив речовини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події з підлоги у веранді будинку, змиви з рук ОСОБА_4 , які знаходяться на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області знищити. Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з часу затримання ОСОБА_4 з 08.11.2023 (21 год. 26 хв) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Позиція сторони захисту.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнала, надала показання, однак заперечувала, що вона спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почала вживати алкоголь.

В судових дебатах ОСОБА_4 зазначила, що вона щиро розкаюється жалкує про вчинене та просить її суворо не карати. Зазначила, що вона має на утриманні неповнолітнього сина, який наразі проживає із її старшою дочкою, у якої своїх троє дітей.

В останньому слові обвинувачена зазначила, що щиро кається, не хотіла з потерпілим мати ніяких відносин, він сам напросився в ту хату і перевищив долю алкоголю, спровокував її. Просила суворо її не карати.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 стверджувала, що у повній мірі досліджено всі докази, з кваліфікацією дій своєї підзахисної погоджується. Просила суд звернути увагу на особу її підзахисної, яка хоча і має суперечливу характеристику, однак має на утриманні неповнолітню дитину. Зазначила, що завданням кримінального судочинства є не лише кара, а і виправлення засудженої Також захисник вказала, що ОСОБА_4 визнає вину і щиро розкаюється у вчиненому, однак наполягала на повному дослідженні всіх матеріалів справи саме з метою повного з`ясування усіх обставин справи, в тому числі і того, що потерпілий ображав ОСОБА_4 та пам`ять про її покійного чоловіка. На думку захисника виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства, просить застосувати покарання у виді мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку 3 роки, із покладенням судом обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Позиція потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 надав показання, правову кваліфікацію дій обвинуваченої не оспорював, просив призначити обвинуваченій справедливе покарання відповідно до вимог закону, а також зазначив, що претензій майнового характеру немає, як і намірів подавати цивільний позов.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Показання обвинуваченої.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у висунутому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України визнала, водночас заперечила факт спільного вживання алкогольних напоїв із потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_6 , дала показання, відповідно до яких 08 листопада зустріла ОСОБА_11 біля ладижинського повороту, сказала, що йде на кладовище і вони пішли вдвох. ОСОБА_12 почав плювати на могилу її чоловіка. Близько 18 год. вона прийшла до ОСОБА_13 по його запрошенню де він із ОСОБА_9 сиділи та випивали, що саме їй невідомо, вона не пила з ними, як про це помилково зазначено у обвинувальному акті. ОСОБА_12 конфліктував через вживання спиртних напоїв. Обвинувачена різала плавлений сир, ОСОБА_12 повторив, що вона «курва» і шарпнув ножа, провокував її, ображав всякими словами, погрожував. Обвинувачена вирвала ножа, і оскільки від образ потерпілого чаша була переповнена гнівом, а ОСОБА_12 сказав: «я тебе вб`ю», то вона його вдарила кухонним ножем, який був в неї в руках, 2 рази: удар у задню частину лівої поверхні грудей, а другий удар у грудну клітку. Зазначила, що ОСОБА_12 не впав, а побіг з кімнати і сказав «я тебе приб`ю». Також суду повідомила, що ОСОБА_12 наніс їй тілесні ушкодження, є розріз на грудях і на руці, через те, що вона видирала ножа.

Показання потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що він пішов до чоловіка непам`ятає прізвища, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше з ним працювали разом. ОСОБА_14 з ним. ОСОБА_15 (обвинувачена) прийшла близько 17:00 години з випивкою, однак з ним та ОСОБА_10 не пила, потім різала сир за кухонним столом. Потерпілий зазначив, що ОСОБА_16 пішов спати, а він був випивший заснув за столом, відчув удар в легеню, впав на підлогу, обвинувачена зверху і вдарила ще по середині грудей кухонним ножем, який тріснув від удару і застряг в грудях, потім обвинувачена добивала, ще шестигранником. Вважає, що була спроба вбивства. Зазначив, що вибіг з кухні через коридор і тікав щоб не добили, хтось викликав поліцейських, його знайшли на вулиці Терешковій, завезли в лікарню зашивали. У хірургічному відділенні був 24 дні. Претензій до обвинуваченої у потерпілого немає, повідомив, що не захищався, бо не міг.

Показання свідків.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що не знайома ані з обвинуваченою, ані з потерпілим. Близько 2,5 місяців тому в пізню пору доби, працівники поліції попросили її бути понятою, приїхали до будинку, один із чоловіків був його власником, в будинку була ще підозрювана ОСОБА_18 . Оглядали будинок, найшли руків`я від ножа, ніж та калюжу крові. Ніж здається був на землі. Вилучалася ще куртка, яка була на ОСОБА_19 . Сліди схожі на кров були весь шлях до виходу. На кухні не було багато крові. Працівниками поліції після огляду складалися документи, після чого учасники слідчої дії підписувались, свідок підписалася також. ОСОБА_19 зі всім погоджувалася, а саме, що вона нанесла ножові поранення ОСОБА_20 , пояснила, що мстила за свого чоловіка. ОСОБА_19 , на думку свідка була в стані сп`яніння, була у збудженому стані.

Свідок ОСОБА_21 , суду показала, що особисто не знайома з потерпілим та обвинуваченою. Близько 2-х місяців тому, її викликали в якості понятої, вона і ще один свідок були присутні при проведенні обшуків, вилучали змиви пальців, курточку, із плямами бурого кольору, руків`я і ножа (які були зломані). Присутня під час слідчої дії ОСОБА_18 казала, що взяла ніж і встромила потерпілому, а також пояснила, що між ними виник конфлікт. У кімнаті біля кухні на підлозі були сліди бурого кольору, схожі на кров. Також свідок повідомила, що зі слів обвинуваченої ОСОБА_12 словесно її ображав, і вона перебуваючи в стані сп`яніння, не витримала і вдарила його ножем.

Свідок ОСОБА_6 , суду показав, що з обвинуваченою знайомий, зустрічалися пару разів, ОСОБА_19 сапала у нього на городі. ОСОБА_22 рахує свідка другом, хоча вони просто знайомі, тиждень разом пропрацювали. Свідок повідомив, що приблизно в кінці листопада в темну пору доби в нього в гостях були ОСОБА_23 і ОСОБА_12 , сиділи нічого не хотіли, хоча кава і вино були. Зазначив, що нього отікають ноги і він пішов прилягти, 15-20 хвилин полежав чує крик, прибіг побачив, що ОСОБА_24 в плечі ножем штрикнула, свідок вибив ніж і ОСОБА_11 відправив за двері. Ніж був у руках у ОСОБА_25 . Коли потерпілий вибіг за двері обвинувачена відразу викликала поліцію. Свідок зазначив, що ОСОБА_26 на 10 хвилин прийшла раніше за ОСОБА_27 . Повідомив, що на його думку ОСОБА_12 з ОСОБА_26 не вживали разом алкоголь.

Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (Т. 1, а.с. 212) за №0000182 від 08.11.2023, яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) за наступними обставинами: 08.11.2023 о 19:40 год. до відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що 08.11.2023 о 17:30 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , під час конфлікту нанесла знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області, кілька ударів кухонним ножем. ОСОБА_7 госпіталізований до КНП «Тростянецька лікарня» з попередньо встановленим діагнозом: проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки ззаду.

Рапорт зареєстрований в ЖЄО за №2646 від 08.11.2023, як тяжкі тілесні ушкодження (ч. 1 ст. 121 КК України) (Т. 1, а с. 213);

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.11.2023, протоколи отримання біологічних зразків для експертизи від 08.11.2023 та додаток до протоколу обшуку затриманої особи ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину та відеозапис отримання у ОСОБА_4 біологічних зразків для експертизи (Т. 1, а.с. 214-218).

Протокол освідування особи від 08.11.2023, результат тесту Драгер №562 від 08.11.2023, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.11.2023 №156, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала в стані алкогольного сп`яніння -1,61 %о (Т. 1, а.с. 219-221).

Протокол отримання біологічних зразків для експертизи від 08.11.2023 у ОСОБА_7 (Т. 1, а.с. 222).

Протокол огляду місця події від 08.11.2023 із додатками до протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 . Заява ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_3 , щодо добровільної згоди працівникам поліції на огляд належного йому домогосподарства за вказаною вище адресою від 08.11.2023 (Т. 1, а.с. 223-228, 232).

Інформаційна довідка №353697169 від 09.11.2023, щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , а.с. 229).

Висновок експерта №111 (експертиза розпочата 09.11.2023, закінчена 09.11.2023 (Т. 1, а.с 230-231), з якого вбачається, що на основі судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_7 , 1987 р.н., вивчивши дані з представлених слідчим медичних документів на його ім`я, ознайомившись з обставинами випадку з постанови слідчого, експерт дійшов підсумку на поставлені питання: 1. У громадянина ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної проникаючої рани лівої задньої поверхні грудей, наявності гемопневмотораксу; непроникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудей над проекцією тіла грудини; забійної рани лівої надбровної ділянки. 2. Колото-різана проникаюча рана лівої половини грудей з наявністю гемопневмотораксу і колото-різана непроникаюча рана передньої поверхні грудей утворилась від дії колюче-ріжучого предмета. Забійна рана лівої надбрівної ділянки голови утворилась від дії твердого тупого предмета. 3. Усі рани колото-різані і забійна виявлені у громадянина ОСОБА_7 могли утворитись 08.11.2023. 4. Колото-різана проникаюча рана лівої половини грудей з наявністю гемопневмотораксу відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час вчинення. Колото-різана непроникаюча рана передньої поверхні грудей і забійна рана лівої надбрівної ділянки, на яких проводилось хірургічне втручання відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я до 21-го дня.

Заява ОСОБА_7 від 09.11.2023 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000182 від 08.11.2023 за фактом нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , із світлокопією паспорта та карткою платника податків на ім`я ОСОБА_7 (Т. 1, а.с. 233-234).

Заява ОСОБА_6 від 10.11.2023 про дозвіл на проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_4 у його житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , а.с. 242).

Заява ОСОБА_6 від 09.11.2023 із додатками на 9-х аркушах (Т. 1, а.с. 243-247, Т.2, а.с. 1-5).

Протокол проведення слідчого експерименту від 10.11.2023 та додаток до протоколу DVD-R диск для лазерних систем зчитування на якому наявний відеозапис слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_4 (Т. 1, а.с. 235-237). Слідчим експериментом, зокрема встановлено: ОСОБА_28 показала на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_3 і повідомила, що подія відбувалася у визначеному житловому будинку у кухні. ОСОБА_28 розповіла, що в той час коли вона прийшла до цього будинку то в ньому були власник будинку ОСОБА_29 та її знайомий ОСОБА_30 , які сиділи на кухні та спілкувались. ОСОБА_28 провела учасників слідчої дії до житлового будинку і показала, що в той час коли вона прийшла до цього будинку, то його двері були незачинені, через двері вона зайшла у будинок, де на кухні за столом сиділи ОСОБА_29 і ОСОБА_30 . ОСОБА_28 провела учасників слідчої дії у будинок, а саме у кімнату кухню і показала, що ОСОБА_29 сидів за столом справа, а ОСОБА_30 сидів зліва за столом, тобто ближче до кухонної стіни. Зі слів ОСОБА_28 , вони сиділи розпивали коньяк, на столі майже не було що їсти. ОСОБА_28 присіла до них за стіл. ОСОБА_30 почав насміхатися та ображати ОСОБА_28 , сказав що можливо прийшла проживати з ОСОБА_31 , виник конфлікт. Далі ОСОБА_28 повідомила, що піднялась з-за столу та підійшла до кухонного столика щоб порізати ножем сиру, показала де саме нарізала кухонним ножем сир. ОСОБА_28 продемонструвала, як вона нарізала сир кухонним ножем, водночас їй надано резиновий ніж. Далі ОСОБА_28 показала, що в цей момент ОСОБА_30 сидів поряд на стільці і знову її ображав, сказав, що ти вже тут пристроїлась. Далі ОСОБА_30 потягнувся за ножем, який ОСОБА_28 нарізала сир, водночас пригрозив, що зробить з нею те, що сталось з її померлим співмешканцем ОСОБА_32 . Далі ОСОБА_30 сидячи на стільці трохи зігнувся, а саме потягнувся до ОСОБА_28 . В цей час ОСОБА_28 тримаючи ніж у правій руці нанесла ним колюче-ріжучий удар в область лівої частини грудей ззаду ОСОБА_33 . ОСОБА_28 продемонструвала на статисту, як саме і куди нанесла удар ножем. На цьому ОСОБА_30 не спинився і знову почав виривати ніж. Тоді ОСОБА_28 продемонструвала, що нанесла ОСОБА_33 ще один колюче-ріжучий удар в область грудей. Далі ОСОБА_30 крикнув, що не треба, почав тікати з хати. А потім ОСОБА_30 сказав, що вб`є її, кинувся на ОСОБА_28 , яка кинула у Дудку інструментами ключів. У сутичку втрутився ОСОБА_29 . Під час сутички ніж зламався у руків`ї. На запитання захисника ОСОБА_28 повідомила, що нанесла ножем тілесні ушкодження ОСОБА_33 через те, що він її ображав.

Постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 09.11.2023; квитанція №336 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження; ухвала про арешт майна слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 09.11.2023 у справі №147/1520/23 (провадження №1-кс/147/374/23) (Т. 1, а.с. 238-241).

Висновок експерта №3040 (експертиза розпочата 16.11.2023, закінчена 17.11.2023), відповідно до якої при судово-медичній експертизі крові громадянки ОСОБА_4 , методом газово-рідинної хроматоргафії, виявлено етиловий спирт у концентраці 1,8%о (Т. 2, а.с. 6-8).

Висновок експерта від 24.11.2023 №СЕ-19/102-23/19855-БД за результатами судово-біологічної експертизи за експертною спеціалізацією 9.7 «Одорологічні дослідження» із додатками (Т. 2, а.с. 9-22). Зі змісту висновку випливає, що зразок запаху, наданий на дослідження, вилучений з поверхні рукоятки від кухонного ножа під час проведення огляду місця події 08.11.2023 наявний та придатний для ідентифікації особи; Зразок запаху, вилучений із крові, відібраної у громадянки ОСОБА_4 наявний та придатний для порівняльної ідентифікації; Зразок запаху, вилучений із крові, відібраної у громадянки ОСОБА_4 , збігається із зразком запаху, вилученим з поверхні рукоятки від кухонного ножа під час проведення огляду місця події 08.11.2023, з імовірністю 99,9996%.

Висновок експерта №219 (експертиза розпочата 13.11.2023, закінчена 01.12.2023 (Т. 2, а.с. 23-27). Відповідно до висновку, експертом зроблено підсумки: 1. Згідно з «Висновком ексаперта» №416 від 16.11.2023 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: «Кров потерпілого гр-на ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО». Згідно з «Висновком експерта» №417 від 16.11.2023 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: «Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО». 2. При дослідженні леза кухонного ножа (об`єкт №1), вилученого під час огляду місця події 08.11.2023 встановлена наявність крові людини чоловічої генетичної статі. При визначенні групової належності слідів крові були виявленні антигени А та В, що визначають АВ (ІV) групу крові ізосерологічної системи АВО, або у варіанті змішування груп крові кількох чоловіків: А(ІІ) з В(ІІІ), А(ІІ) з АВ(ІV), В(ІІІ) з АВ(ІV), А(ІІ) з В(ІІІ) з АВ(ІV). Таким чином, виявлені сліди крові можуть походити від будь-якого чоловіка (чоловіків) з групою крові АВ(ІV), в тому числі від потерпілого гр-на ОСОБА_7 не виключається (за рахунок антигенів А та В). 3. При дослідженні залишків фрагментів руків`я, які присутні на лезі (об`єкт №2), наявність крові не виявлено.

Висновок експерта №416 (експертиза розпочата 13.11.2023, закінчена 16.11.2023) (Т. 2, а.с. 28-30), відповідно до якого кров потерпілого гр-на ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО.

Висновок експерта №417 (експертиза розпочата 13.11.2023, закінчена 16.11.2023) (Т. 2, а.с. 31-32), відповідно до якого кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО.

Висновок експерта №419 (експертиза розпочата 13.11.2023, закінчена 20.11.2023) (Т. 2, а.с. 33-35), відповідно до якого: кров потерпілого гр-на ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО (див. Висновок експерта №416 від 16.11.2023). Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (див. Висновок експерта №417 від 16.11.2023). В плямах на марлевих тампонах зі змивами рук підозрюваної ОСОБА_4 (об`єкти №1, 2) встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А та В. Якщо кров походить від однієї людини, то група крові її АВ, що не виключає можливість походження її від потерпілого гр-на ОСОБА_7 . Якщо ж кров походить від двох або декількох осіб, тобто являється змішаною, то ними можуть бути люди з групами крові А з ізогемаглютинином анти-В, В з ізогемаглютинином анти А та АВ. Таким чином, домішок крові в даних об`єктах як від потерпілого гр-на ОСОБА_7 , так і від підозрюваної гр-ки ОСОБА_4 не виключається.

Висновок експерта №418 (експертиза розпочата 13.11.2023, закінчена 20.11.2023) (Т. 2, а.с. 36-38), відповідно до якого: кров потерпілого гр-на ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО (див. Висновок експерта №416 від 16.11.2023). Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (див. Висновок експерта №417 від 16.11.2023). В плямах на марлевому тампоні зі змивами РБК, вилученої при огляді місця події (об`єкт №1), встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А та В. Якщо кров походить від однієї людини, то група крові її АВ, що не виключає можливість походження її від потерпілого гр-на ОСОБА_7 . Якщо ж кров походить від двох або декількох осіб, тобто являється змішаною, то ними можуть бути люди з групами крові А з ізогемаглютинином анти-В, В з ізогемаглютинином анти А та АВ. Таким чином, домішок крові в даних об`єктах як від потерпілого гр-на ОСОБА_7 , так і від підозрюваної гр-ки ОСОБА_4 не виключається.

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.11.2023 відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 24.11.2023 про тимчасовий доступ до речей і документів, з КНП «Тростянецька лікарня» вилучено медичну карту стаціонарного хворого №4193/1330 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із додатком; ухвала слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 24.11.2023 у справі №147/1520/23 (провадження №1-кс/147/403/23) (Т2, а.с. 39-41, 49).

Висновок експерта №116 (експертиза розпочата 28.11.2023, закінчена 29.11.2023 (Т. 2, а.с. 42-44). Відповідно до підсумку на основі додаткової судово-медичної експертизи по висновку експерта №111 від 09.11.2023 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ознайомившись з фотокопією кухонного ножа, експерт дійшов підсумку на поставленні запитання: 1. У гр. ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної проникаючої рани лівої задньої поверхні грудей, наявності гемопневмотораксу; непроникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудей над проекцією тіла грудини; забійної рани лівої надбрівної ділянки. 2. Колото-різана проникаюча рана лівої половини грудей з наявністю гемопневмотораксу і колото-різана непроникаюча рана передньої поверхні грудей утворилась від дії колюче-ріжучого предмета. Забійна рана лівої надбрівної ділянки голови утворилась від дії твердого тупого предмета. 3. Усі рани колото-різані і забійна виявлені у громадянина ОСОБА_7 могли утворитись 08.11.2023. 4. Колото-різана проникаюча рана лівої половини грудей з наявністю гемопневмотораксу відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час вчинення. Колото-різана непроникаюча рана передньої поверхні грудей і забійна рана лівої надбрівної ділянки, на яких проводидось хірургічне втручання відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я до 21-го дня. 5. Слідчим представлено фотоілюстрацію з кухонним ножем, по якій точно (чітко) визначити параметри неможливо, але це в даному випадку не є основним критерієм, так як лікарями-клініцистами не описані характеристики ран, раневих каналів. Із фотоілюстрації видно, що клинок ножа має довжину більше 20,0 см, має лезо і обушок, рукоятка продовжує клинок з тогож матеріалу, покриття її відсутнє. Враховуючи мінімальний опис ран лікарями-клініцистами можливо припустити, що вони були колото-різані, тобто утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, яким є кухонний ніж, фотоілюстрація якого представлена на експертизу. Тобто спричинення ран даним ножем не виключене, а для категоричного підтвердження потрібні інші методики.

Висновок експерта №420 (експертиза розпочата 13.11.2023, закінчена 22.11.2023) (Т.2, а.с. 45-47), відповідно до якого: кров потерпілого гр-на ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО (див. Висновок експерта №416 від 16.11.2023). Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (див. Висновок експерта №417 від 16.11.2023). В плямах на жіночій куртці (об`єкти №1, 2, 3) вилученої у гр-ки ОСОБА_4 , встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А та В. Якщо кров походить від однієї людини, то група крові її АВ, що не виключає можливість походження її від потерпілого гр-на ОСОБА_7 . Якщо ж кров походить від двох або декількох осіб, тобто являється змішаною, то ними можуть бути люди з групами крові А з ізогемаглютинином анти-В, В з ізогемаглютинином анти А та АВ. Таким чином, домішок крові в даних об`єктах як від потерпілого гр-на ОСОБА_7 , так і від підозрюваної гр-ки ОСОБА_4 не виключається.

Постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 09.11.2023 (Т. 2, а.с. 48-49).

Дані, які характеризують особу обвинуваченої (Т. 1, а.с. 28- 43, 180-183) відображені в копії паспорта №009748951 виданого 03.10.2023 органом 0533; витягу з реєстру територіальної громади №2023/009118721 від 08.11.2023, інформації щодо судимості, копії вироків Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.03.2015, згідно з яким ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1,2 ст. 185 КК України, та від 19.06.2015, згідно з яким ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; довідці-характеристиці №457 від 09.11.2023 на ім`я громадянки ОСОБА_4 ; копії ухвали тримання під вартою від 10.11.2023 у справі №147/1520/23 (провадження №1-кс/147/375/23); інформації КНП «Тростянецька лікарня» про те, що ОСОБА_4 під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецька лікарня» не перебуває, зверталася за наркологічною допомогою в КНП «Тростянецька лікарня» з 2015 року (F102*2), довідці Ободівської сільської ради №464 від 21.11.2023; відповідді Тростянецького ВДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) №418-28.11-35 від 23.04.2024 на адвокатський запит ОСОБА_5 .

З метою оцінки зазначених вище доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, суд дослідив надані прокурором документи, якими оформлені процесуальні рішення прокурора, керівників органу досудового розслідування, слідчих щодо підслідності кримінального провадження, повноважень процесуальних прокурорів, слідчих, доручень, запитів, та інші матеріали, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження.

Висновки суду.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчій, прокурор, слідчій суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченій, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає існування будь-яких інших подій, ніж ті, що викладені в обвинувальному акті.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване крмінальне правопорушення було учинене і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, установленими на підставі допустимих доказів, і єдиною версією, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Суд дійшов висновку, що прокурор надав допустимі, належні, достовірні та достатні докази для визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, а саме: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

На виконання вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав.

Сторони провадження не були позбавленні можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені КПК України.

Твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розпивали спиртні напої за адресою проживання ОСОБА_6 , а саме по АДРЕСА_3 спростовуються зокрема показами потерпілого громадянина ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_4 .

Разом з тим, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, окрім визнання обвинуваченою, підтверджується безпосередньо дослідженими та оціненими доказами.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Зокрема, показання потерпілого є послідовними та узгоджуються з іншими доказими в їх сукупності, в том числі показами обвинуваченої, показами свідка ОСОБА_6 , результатами слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_4 вказала місце, де 08.11.2023 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Також, під час слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_4 відтворила механізм нанесення ударів кухонним ножем, який тримала у правій руці в задню ліву частину грудей, ще один удар в ділянку грудей та кинула на потерпілого ключами. До того ж, показання потерпілого відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи потерпілого.

Також показання потерпілого, як і самої обвинуваченої не містять жодних суперечностей щодо місця вчинення кримінального правопорушення та механізму завдання потерпілому тілесних ушкоджень.

Показання свідків отримані за процедурою згідно з положеннями КПК України, безпосередньо надані в судовому засіданні, є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами у справі, відсутні будь-які сумніви щодо їх правдивості, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим суд оцінює критично показання свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_28 прийшла в його домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , раніше ОСОБА_7 , оскільки такі спростовуються як показами потерпілого так і показами обвинуваченої.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2023 за участю підозрюваної ОСОБА_4 та записом слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_4 від 10.11.2023. Вказаний протокол та відео до нього складені уповноваженою на те особою. Зауважень та доповнень від учасників процесуальної дії не надходило.

Суд визнає належними та допустимими доказами протоколи затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, огляду місця подіі, освідування від 08.11.2023 з фототаблицями до них та відео до них, оскільки такі складено уповноваженими на те особами. Варто вказати, що вилучені під час огляду місць події речі та предмети в подальшому були об`єктами відповідних експертиз.

Суд визнає належними та допустимими доказами вказані вище висновки експертів, оскільки висновки експертиз проведені висококваліфікованими експертами, на підставі постанов слідчого, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зробленому на підставі чинного законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до справи і мають доказове значення. Підстав недовіряти висновкам експертиз в суду немає.

Щодо постанов слідчих, якими приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів вилучені під час огляду місця подій речі, то такі суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки вони складені і отримані уповноваженими та те особами, та в сукупності з іншими доказами підтверджують обставини, які входять в предмет доказування в даному кримінальному провадженні.

Суд зауважує, що протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення не встановлює чи підтверджує обставини кримінального правопорушення, а лише є документом, в якому викладається інформація про вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У постанові Верховного Суду у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020, суд вказав, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

А тому, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 08.11.2023 суд вважає електронною базою даних, а не процесуальним джерелом доказів.

На підставі вище наведеного, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

При їх оцінці суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щиросердне каяття.

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання обвинуваченій.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно із частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання особі, що вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і для попередження нових злочинів.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченої, а також особу обвинуваченої, яка незнятих чи непогашених судимостей немає, має постійне місце реєстрації та мешкання, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, сімейний стан обвинуваченої, у якої є неповнолітній син ОСОБА_34 , 2009 року народження, який наразі, зі слів обвинуваченої, проживає зі своєю старшою сестрою, яка має своїх троє дітей, харектеристику обвинуваченої, яка відповідно до довідки Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області характеризується незадовільно, за інформацією КНП «Тростянецька лікарня» ОСОБА_4 на обліку у психіатра не перебуває, зверталася за наркологічною допомогою в КНП «Тростянецька лікарня» з 2015 року (F102*2), також, судом враховано повне визнання вини обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення та пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також її ставлення до вчиненого, яке полягає у щирому розкаювані, обвинувачена активно сприяла розкриттю злочину, відсутність будь-яких матеріальних та моральних претензій у потерпілого до обвинуваченої; позицію потерпілого, який просив призначити обвинуваченій справедливе покарання відповідно до вимог закону.

Згідно з висновком викладеним у досудовій доповіді щодо обвинуваченої, складеного на виконання ухвали суду, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченої, історію правопорушень, спосіб життя, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства не можливе. Суд враховує висновок досудової доповіді, однак вважає, що він не переважає обставин встановлених судом, в тому числі: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини обвинуваченою, як на час досудового розслідування так і під час судового розгляду (обвинуваченою заперечувалися лише деякі фактичні обставини, а саме щодо невживання спиртних напоїв, зокрема, із потерпілим ОСОБА_7 ), відразу після вчинення правопорушення ОСОБА_4 самостійно викликала працівників поліції і повідомила про обставини вчинення нею правопорушення, в тому числі повідомила, про образи зі сторони потерпілого в її адресу, які спровокували конфлікт між нею та потерпілим, наявність у ОСОБА_4 неповнолітньої дитини, відсутність будь-яких претензій у потерпілого до обвинуваченої.

Призначаючи покарання, суд, враховуючи вимоги ст.65 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачена визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому, суд переконаний, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та її перевиховання можливе без відбування покарання, а тому останню необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Ухвалюючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд наголошує, що згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема справедливість.

Вважаю за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, на переконання суду, захід примусу визначений судом, є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винної, та зможе забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_35 від 10 листопада 2023 року встановлено, що ОСОБА_4 була затримана 08 листопада 2023 року о 21 год. 15 хв. в порядку ст. 208 КПК України. Цим же рішенням слідчого судді ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, який в подальшому було продовжено судом.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 з 08 листопада 2023 року була затримана і перебуває під вартою, то останній з врахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не пред`являвся.

Матеріальної шкоди не заподіяно.

Мотиви ухвалення рішення про відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення, щодо запобіжного заходу.

Загальний розмір процесуальних витрат на залучення експертів в кримінальному провадженні, які відповідно до вимог ст. 124 та ст. 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої, становить 2517,46 грн, та складається з: витрат на проведення судової біологічної експертизи за напрямком одорологічних досліджень зразку запаху, що вилучений з поверхні рукоятки від кухонного ножа під час проведення огляду місця події (висновок судової біологічної експертизи Вінницького НДЕКЦ МВС України від 24.11.2023 №СЕ-19/102-23/19855-БД).

Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне згідно з п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України скасувати раніше застосований до обвинуваченої запобіжний захід у виді тримання під вартою звільнивши ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів.

Згідно із ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 09.11.2023 накладено арешт на речові докази, який варто скасувати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 100, 124, 127-128, 174, 349, 368, 369, 371, 374, 394, 615 КПК України, статтями 1, 12, 50, 65-67, ч.1 ст.121 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 скасувати звільнивши її з-під варти негайно.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання з 08 листопада 2023 року по 15 липня 2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2517 (дві тисячі п`ятсот сімнадцять) гривень 46 копійок.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: полімерне руків`я від ножа, кухонний ніж із відламаним руків`ям, які вилучені під час огляду місця події з кухні житлового будинку, жіноча куртка зі слідами крові, яка вилучена в ході обшуку затриманої ОСОБА_4 , а також змив речовини бурого кольору, вилучений під час огляду місця події з підлоги у веранді будинку, змиви з рук ОСОБА_4 , які знаходяться на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Соборна, 102, смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1