Справа № 464/5535/24
пр.№ 1-кс/464/1142/24
УХВАЛА

про арешт майна

20 серпня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000716 від 16.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України,

встановив:

слідчий СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000716 від 16.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 15.08.2024 у ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт оперуповноваженого СКП ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , про те що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно зберігав на своєму мобільному телефоні дитячу порнографію, отримавши її з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем через інтернет мережу.

15.08.2024 в порядку ст. 237 КПК України під час огляду місця події відкритої території, а саме проїжджої частини дороги, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на якій було виявлено особу чоловічої статі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час огляду добровільно надав для вилучення свій мобільний телефон марки «TECNO KF6n» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , голубого кольору, з чохлом коричневого кольору у вигляді книги, із вставленою сім картою мобільного оператора «Vodafone» з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , який поміщено у спец пакет №CRI1088741 та належним чином опечатано.

У відповідності до ст. ст. 104, 105, 106, 107, 223, 237 КПК України 16.08.2024 слідчим СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , вище вказаний мобільний телефон було визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що вказані предмети є речовими доказами і мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження для забезпечення виконання процесуальних рішень, просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про проведення розгляду судового засідання за її відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення збереження доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Клопотання про накладення арешту подано слідчим у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 16.08.2024 внесено відомості за №0000716 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

15.08.2024 в порядку ст. 237 КПК України під час огляду місця події відкритої території, а саме проїжджої частини дороги, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на якій було виявлено ОСОБА_6 , який під час огляду добровільно надав для вилучення свій мобільний телефон марки «TECNO KF6n» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , голубого кольору, з чохлом коричневого кольору у вигляді книги, із вставленою сім картою мобільного оператора «Vodafone» з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , який поміщено у спец пакет №CRI1088741, що вбачається з протоколу огляду місця події від 15.08.2024.

Вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000716 від 16.08.2024, що підтверджується постановою про визнання речових доказів від 16.08.2024.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що стороною досудового розслідування доведено, що СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000716 від 16.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, доступ до майна, на який слід накласти арешт, отримано в порядку, визначеному КПК України, таке є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, приходжу до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речового доказу, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 107, 117, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «TECNO KF6n» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , голубого кольору, з чохлом коричневого кольору у вигляді книги, із вставленою сім картою мобільного оператора «Vodafone», з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , який поміщено у спец пакет №CRI1088741, що належить ОСОБА_6 .

Заборонити ОСОБА_6 відчужувати, розпоряджатися та користуватися мобільним телефоном марки «TECNO KF6n» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , голубого кольору, з чохлом коричневого кольору у вигляді книги, із вставленою сім картою мобільного оператора «Vodafone», з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , який поміщено у спец пакет №CRI1088741.

Передати майно, на яке накладено арешт, на зберігання слідчим СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000716 від 16.08.2024.

Ухвала підлягає до виконання слідчими СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000716 від 16.08.2024.

Копію ухвали негайно вручити слідчому та направити особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 20 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1