Справа № 558/133/23
номер провадження 1-кп/558/44/24
У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2024 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені 10 лютого 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00068, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рогізне Демидівського району Рівненської області, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , представник служби у справах дітей ОСОБА_8 , представник уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи особою, судимість якої відповідно до ч. 1 ст. 88, п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, не знята та не погашена, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ із змінами, внесеними згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року№ 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, 27 січня 2023 року приблизно о 12:00 год, усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання їх наслідків, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що не буде помічений власником та іншими особами, перебуваючи у будинку ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу останньої, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A7" ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вартістю 1622,83 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора стільникового зв`язку "Київстар" вартістю 150 гривень, селіконовий чохол до мобільного телефону "Samsung Galaxy A7" вартістю 48,33 гривень та USВ-шнур до зарядного пристрою вартістю 36,67 гривень.

У результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 1857,83 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану - ч. 4 ст. 185 КК України.

20 серпня 2024 року до суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 гривень, віднесено до дрібних крадіжок за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника. Обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження відносно нього.

Прокурор ОСОБА_4 проти закриття кримінального провадження не заперечувала, посилаючись на ту обставину, що у зв`язку з прийняттям нового закону скасовано кримінальну відповідальність за вчинення крадіжки чужого майна, якщо сума викраденого є меншою ніж 3028,00 гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що коли чинним законодавством передбачені підстави для закриття кримінального провадження, то кримінальне провадження може бути закритим, хоч вона з цим не зовсім погоджується, оскільки ОСОБА_3 продовжує вчиняти проти неї протиправні дії.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_8 та представник Національної поліції ОСОБА_9 не заперечували проти клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 9 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028,00 гривень.

Таким чином, відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції Закону №3886-ІХ станом на 09.08.2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 3028,00 гривень.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння і дія згаданого Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно ч. 1 ст. 479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки на суму 1857,83 гривень, тобто на суму меншу ніж 3028,00 гривень.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Аналізуючи наведені положення законів, відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки).

Таким чином, не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна вартість якого становить до 3028,00 гривень.

Оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника про закриття кримінального провадження, з викладених у ньому підстав, зазначивши, що це його остаточна думка.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, суд вважає за необхідне клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити, кримінальне провадження № 00068 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Адміністративна відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна, передбачена ст. 51 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, зокрема органів Національної поліції, за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Судом встановлено, що крадіжку належного потерпілій ОСОБА_5 майна, було вчинено ОСОБА_3 27 січня 2023 року та станом на 27 січня 2023 року ОСОБА_3 не досяг 16-річного віку.

За таких обставин, підстав для направлення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_3 до органів Національної поліції для притягнення його до адміністративної відповідальності немає.

Відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати понесені на залучення експерта у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 284-288, 395, 479-2 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 00068, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щодо ОСОБА_3 , на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Витрати із залучення експерта на проведення судової експертизи в розмірі 2265,36 гривень віднести на рахунок держави.

Речові докази: мобільний телефон марки "Samsung" ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_5 , - залишити у її користуванні.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1 .