Справа № 461/6376/24
Провадження № 1-кс/461/4698/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

02.08.2024 м. Львів Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гостинцеве Мостиського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого лаборантом з контролю якості зерна відділу елеваторної діяльності в ТОВ «АГРОСЕМ», неодруженого, військовозобов`язаного, не адвоката, не депутата, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався,

у кримінальному провадженні, внесеному 01.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000773, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

02.08.2024 слідчий відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється спричинив смерть потерпілого.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000773 від 01.08.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 23 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і керуючи при цьому автомобілем марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою по вул. Шевченка м. Мостиська Яворівського району Львівської області, у напрямку до м. Самбір, при проїзді ділянки дороги на заокруглення ліворуч, біля будинку № 146, порушив вимоги Розділу 1 п.п.1.2, 1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «небезпека для руху»; Розділу 2 п.п.2.3 б),д); 2.9 а), Розділу 10 п.10.1; Розділу 12 п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, які виразилися в тому, що він керуючи даним транспортним засобом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечної швидкості, не переконавшись, що це буде безпечно, змінив напрямок свого руху праворуч, виїхавши за межі проїзної частини дороги на тротуар та в подальшому в кювет, де здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонної електричної опори.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пасажир автомобіля «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці події, що перебуває у причинному зв`язку із порушення водієм ОСОБА_5 , вимог п.п.10.1, 12.1 ПДР України, настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

01.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а 02.08.2024 повідомлено про зміну підозри у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, санкція статті якого передбачає покарання, позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням на спецлінію 102, протоколом оглядом місця події з додатками, показаннями свідка ОСОБА_8 , висновком токсикологічної експертизи № 1930/2024-Т від 02.08.2024 (1,35 проміле в крові) та іншими матеріалами в сукупності.

В свою чергу вищевказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

На даний час, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на ризики, які стали підставами для звернення до суду із даним клопотанням, враховуючи вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, а відтак є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, санкція статті якого передбачає покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для нього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії». Крім того, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи вчинення іншого злочину.

2) неможливість запобігання ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 свою протиправну діяльність здійснював свідомо, відтак буде мати можливість підробити документи з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину, а також враховуючи те, що на даний час органом досудового розслідування ще не допитано всіх свідків та не вилучено усіх документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, тому, зокрем, з метою запобігання спотворення висновків експерта існує ризик знищення чи переховування документів, що мають значення для проведення подальших судових експертиз у межах кримінального провадження.

3) неможливість запобігання ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_5 , зокрема, наявністю свідків, яким відомі обставини вчинення злочину. У зв`язку з чим, при обранні ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, останній буде мати можливість впливати на них з метою спонукання давати неправдиві показання, чим перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення.

4) неможливість запобігання ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність даного ризику обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є злочином внаслідок якого спричинено загибель неповнолітньої дівчини, який він вчинив в стані алкогольного сп`яніння. Вказане надає підстави зробити висновки, що перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема пов`язані з керуванням транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винним, ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років; стан здоров`я та вік підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи обставину вчинення підозрюваним злочину, який спричинив загибель людини, наявні усі підстави не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому просить клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Щодо ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищення та спотворення підозрюваним будь-яких речей та документів, повідомив, що такий є припущенням органу досудового розслідування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. Також просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає, сприяє органу досудового розслідування, злочин вчинений останнім є необережним, ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного не доведені, а сам ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, такий має міцні соціальні зв`язки. Окрім цього, зазначив, що підозрюваний в розпачі, оскільки загинула його дівчина. Разом з тим, просить слідчого суддю врахувати позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання та за місцем роботи, стан здоров`я останнього, зокрема, наявність у нього перелому носа.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. Пояснив, що неодружений, з вищою освітою, працює лаборантом з контролю якості зерна відділу елеваторної діяльності в ТОВ «АГРОСЕМ», має заробітну плату 13200 грн. на місяць, проживає з батьками, його тато працює фермером, а мама не працює, має 2 молодших сестри 14 і 13 років, військовозобов`язаний, перебуває на військовому обліку.

Заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000773, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Згідно протоколу затримання особи 01.08.2024 о 03:36 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

01.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

02.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Згідно змісту статтей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 01.08.2024 внесені відомості у кримінальному провадженні №0000773, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.08.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 01.08.2024 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

- протокол затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 01.08.2024,

вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

При цьому слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає з батьками, з вищою освітою, працює лаборантом з контролю якості зерна відділу елеваторної діяльності в ТОВ «АГРОСЕМ».

Слідчий суддя вважає доведеним ризик знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину може підробити документи, зокрема, з метою спотворення висновків експерта існує ризик знищення чи переховування документів, що мають значення для проведення подальших судових експертиз у межах кримінального провадження.

Ризик впливу на свідків, підтверджується тим, що ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є злочином внаслідок якого спричинено загибель неповнолітньої дівчини, який він вчинив в стані алкогольного сп`яніння. Вказане надає підстави зробити висновки, що перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема, пов`язані з керуванням транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, його молодий вік, задовільний стан здоров`я, а саме те, що підозрюваний з вищою освітою, працює лаборантом з контролю якості зерна відділу елеваторної діяльності в ТОВ «АГРОСЕМ», має заробітну плату 13200 грн. на місяць, має постійне місце проживання, проживає з батьками, його тато працює фермером, а мама не працює, має 2 молодших сестри 14 і 13 років, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, неодружений, військовозобов`язаний, перебуває на військовому обліку, хронічних захворювань не має, не адвокат, не депутат, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання від 01.08.2024, ОСОБА_5 був затриманий 01.08.2024 о 03 годині 36 хвилин в порядку ст.208 КПК України, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Із згаданого законодавчого положення слідує, що не визначення розміру застави щодо категорій злочинів передбачених ч.4 ст.183 КПК України - це право, а не імперативний обов`язок суду.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його молодий вік, те, що він раніше до раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має сталі соціальні зв`язки, працює лаборантом з контролю якості зерна відділу елеваторної діяльності в ТОВ «АГРОСЕМ», має заробітну плату 13200 грн. на місяць, вину визнає, злочин, який інкримінується ОСОБА_5 характеризується необережною формою вини, не вчиняв жодних дій по перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, приходить до переконання, що обставини визначені ст.177 КПК України у світлі наявних даних про особу підозрюваного, характер вчинення злочину, у якому він підозрюється відповідають конкретним обставинам справи на стадії кримінального провадження та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки, та не порушує права підозрюваного, підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 слідчий суддя не вбачає.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним або заставодавцем внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 184, 186, 193-194, 196, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 03:36 год. 29.09.2024, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 02.10.2024:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 06.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1