ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 755/9379/23
провадження № 1-кп/753/980/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2024 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000026 від 13.02.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Скалисте Бахчисарайського району АР Крим, освіта вища, колишня суддя Керченського міського суду Республіки Крим, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1.Громадянка України ОСОБА_3 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим) з боку РФ, з власної ініціативи, добровільно вирішила особисто взяти участь в утворенні та функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів окупаційної судової влади.

Реалізуючи свій злочинний умисел на зайняття посади в незаконних судових органах на тимчасово окупованій території півострова Крим ОСОБА_3 у 2022 році, але не пізніше 15.08.2022 року (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характеру свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, працевлаштувалася на посаду судді незаконного судового органу - так званого «Керченського міського суду Республіки Крим», де на даний час здійснює «правосуддя» від імені та в інтересах країни-окупанта.

Достовірно знаючи про тимчасову окупацію РФ території АР Крим та м. Севастополя внаслідок збройної агресії РФ з 20.02.2014 року, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що так званий «Керченський міський суд Республіки Крим» є незаконно створеним органом, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, не пізніше 15.08.2022 року (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), працевлаштувалася на посаду судді вказаного незаконного судового органу.

Указом президента РФ № 559 від 15.08.2022 року «О назначении федеральных судов и о представителе Президента Российской Федерации в квалификационной колегии судей Пензинськой области» ОСОБА_3 призначена на посаду судді так званого «Керченського міського суду Республіки Крим», строком на 6 років.

У подальшому, призначена на посаду судді так званого «Керченського міського суду Республіки Крим» ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні зазначеного незаконного судового органу, що за адресою: тимчасово окупована територія АДРЕСА_1 , приступила до виконання своїх безпосередніх обов`язків у складі вказаного незаконного судового органу, де грубо й систематично порушувала вимоги українського законодавства та міжнародного гуманітарного права, постановляючи судові рішення від імені РФ.

Своїми умисними діями з відправлення так званого «Правосуддя» ОСОБА_3 сприяла реалізації політики окупаційної влади РФ на тимчасово окупованих територіях АР Крим та Севастополя.

За час перебування на посаді судді так званого «Керченського міського суду Республіки Крим», встановлені факти розгляду ОСОБА_3 у період часу з 31.08.2022 року по 28.04.2023 року, більше ніж 200 судових справ.

1.2.Кримінальна відповідальність за вчинення колабараційної діяльності, тобто добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території, передбачена ч. 7 ст. 111-1 КК України.

2.Позиції сторін кримінального провадження

2.1.Прокурор в судовому засіданні вказав, що винуватість обвинуваченої доведена повністю письмовими матеріалами, які зібрані в ході досудового розслідування, просив визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна та позбавленням права займати посади пов`язані з державною службою та місцевим самоврядуванням.

2.2.Захисник ОСОБА_5 вказав, що належні докази для ухвалення обвинувального вироку відсутні, а тому просив ухвалити виправдувальний вирок.

3.Застосована судом правова процедура при розгляді кримінального провадження

3.1.Ухвалою суду від 02.02.2024 року визначено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

3.2.Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia) ОСОБА_3 , остання показань суду не надавала.

3.3.Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні, а також інформація про процесуальні документи, надсилались та публікувались шляхом опублікування повістки про виклик на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва, Офісу генерального прокурора і в газеті «Урядовий кур`єр», відповідно до вимог ст. 323 КПК України. У судові засідання обвинувачена не з`являлася.

3.4.Вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 могла усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала, чи мала би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.

3.5.Враховуючи викладене, суд вважає, що у матеріалах кримінального провадження наявні документи, які свідчать про відмову ОСОБА_3 захищати себе безпосередньо в суді, а так само свідчать про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

3.6.Водночас, вказане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в місті Києві.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин та оцінка доказів

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які досліджені судом:

4.1. Протокол огляду речей та документів від 07.04.2023 року, згідно даних якого у відритих джерелах мережі інтернет оглянуто сайт Керченського міського суду, з відкриттям вкладок «Судебное делопроизводство», « Поиск информации по делам », «Судья» та вибрано « ОСОБА_6 » з відображенням списку рішень вказаної судді. В подальшому відкрито рішення судді ОСОБА_3 , ухвалу у справі «№ 2-2231/2022» з уніфікованим номером «91RS0012-01-2022-003840-23» від 06.10.2022 року. Далі оглянуте рішення судді ОСОБА_3 у справі «№ 2-2422/2022» з уніфікованим номером «91RS0012-01-2022-004125-41» від 11.11.2022 року. Далі оглянуте рішення судді ОСОБА_3 у справі «№ 2-2260/2022-М-2103/2022» з уніфікованим номером «91RS0№27» від 26.09.2022 року (т. 1 а.с.22-33).

4.2. Рішення іменем РФ від 06.10.2022 року судді Керченського міського суду Республіки Крим ОСОБА_3 (т. 1 а.с.34-36);

4.3. Заочне рішення іменем РФ від 11.11.2022 року судді Керченського міського суду Республіки Крим ОСОБА_3 (т. 1 а.с.37-41);

4.4. Заочне рішення іменем РФ від 26.09.2022 року судді Керченського міського суду Республіки Крим ОСОБА_3 (т. 1 а.с.42-45);

4.5. Протокол огляду речей та документів від 16.05.2023 року та роздруківка до нього, відповідно до даних якого у мережі інтернет оглянуто сайт Керченського міського суду, з відкриттям вкладок «Судебное делопроизводство», « Поиск информации по делам », далі відкрито вкладу «Судья» та вибрано « ОСОБА_6 » та перевірено вкладку «Результат рассмотрения», пункти: «Заявление возвращено заявителю» - 30 штук; «Иск (заявление, жалоба) оставлен без рассмотрения» - 12 штук, «Иск (заявление, жалоба) удовлетворен частично» - 21 штука; «Отказано в принятии заявления» - 0 штук; «Отказано в удовлетворении иска (заявлении, жалоби)» - 10 штук. Огляд проведений за результатами роботи судді за період до 16.05.2023 року. Далі оглянуто список рішень судді ОСОБА_3 (а.с.46-70, 71-82);

4.6. Протокол огляду речей та документів від 23.06.2023 року, відповідно до даних якого в мережі інтернет оглянуто сайт « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на якому наявний указ № 559 від 15.08.2022 року «Указ Президента Российской Федерации от 15.08.2022 № 559 «О назначении судей федеральных судов и о представителе Президента Российской Федерации в квалификационной колегии судей Пензенской области» де на 13 аркуші виявлено запис призначенн «В Республике Крым судьей Керченского городского Керченского городского суда ОСОБА_6 » (т. 1 а.с.83-88);

4.7. Роздруківка Указу Президента Российской Федерации № 559 від 15.08.2022 року (т.1 а.с.89-113);

4.8. Протокол огляду речей і документів від 23.06.2023 року, відповідно до даних якого в мережі інтернет був відкритий сайт «Єдиний державний реєстр судових рішень», а саме рішення від 15.09.2011 року, винесеного Апеляційним судом Автономної Республіки Крим, де секретарем вказана ОСОБА_3 (т. 1 а.с.114-117);

4.9. Роздруківка рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 17.08.2011 року (т. 1 а.с.118-120);

4.10. Лист Офісу Президента України від 06.03.2023 року № 45-01/209 відповідно до якого матеріали щодо припинення громадянства України ОСОБА_3 згідно із поданою нею заявою або внаслідок втрати громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства у встановленому законом порядку не надходили (т. 1 а.с.129);

4.11. Лист Вищої Кваліфікаційної комісії судді України від 14.04.2023 року № 19-428/23 відповідно до якого за даними автоматизованої системи діловодства Комісії та наявними обліковими відомостями, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 посаду судді не займала, участі у доборі та конкурсі на посаду судді в Україні не брала (т. 1 а.с.131);

4.12. Лист Вищої Ради Правосуддя від 13.04.2023 року № 2896/0/9-23, відповідно до якого у них відсутня інформація про перебування на посаді (призначення/переведення на посаду, звільнення з посади) судді України ОСОБА_3 (т. 1 а.с.132);

4.13. Лист Державної судової адміністрації України від 02.05.2023 року № 10-5197/23 відповідно до якого у ДСА відсутня інформація про розгляд дисциплінарних справ щодо окремих суддів, у тому числі стосовно судді Керченського міського суду Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с. 133-134).

4.14. Загальновідомим є факт того, що 20 лютого 2014 року РФ розпочала військову окупацію Криму. В результаті чого, 06 березня 2014 року Верховною Радою АР Крим була прийнята Постанова «Про проведення загальнокримського референдуму». Указом Президента України № 261/2014 від 07 березня 2014 року дія цієї Постанови Верховної Ради АР Крим була зупинена, а сама вона рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2014 від 14 березня 2014 року визнана неконституційною.

Результати вказаного «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім РФ. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

Постановою Верховної Ради України від 15 березня 2014 року № 891-VII Верховна Рада АР Крим була розпущена.

17 березня 2014 року вже розпущена «Верховна Рада АР Крим» прийняла Постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», за якою створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим», а також Постанову 1748-6/14 «Про правонаступництво Республіки Крим», за якою вищим органом влади «Республіки Крим» є « Державна рада Республіки Крим ».

18 березня 2014 року між РФ та представниками нелегітимного державного утворення «Республіка Крим» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу РФ.

20 березня 2014 року Державною Думою РФ прийнято Федеральний конституційний закон від 21.03.2014 року № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе РФ новых субьектов Республики Крым и города Севастополя».

Згідно з вказаним законом АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.2015 року, договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ від 01.04.1999 року, Договору між Україною і РФ про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004 року, увійшли до складу РФ.

Федеральним Законом РФ №154-Ф3 від 23.06.2014 «О создании судов Российской Федерации на территориях Республики Крым и города федерального значення Севастополя и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации» створено систему судів на території Республіки Крим, зокрема незаконно створено «Керченський міський суд Республіки Крим».

При цьому, ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, розуміла, що територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополь знаходиться під тимчасовою окупацію РФ внаслідок збройної агресії РФ з 20 лютого 2014 року, та розуміла, що « Керченський міський суд Республіки Крим » є незаконно створеним органом і працевлаштувалася на посаду судді вказаного незаконного судового органу, відповідно до указу Президента РФ № 559 від 15.08.2022 року «О назначении судей федеральных судов и о представителе Президента Российской Федерации в квалификационной колегии судей Пензенской области», де на 13 аркуші виявлено запис призначенн «В Республике Крым судьей Керченского городского Керченского городского суда ОСОБА_6 ».

Та в подальшому, будучи суддею незаконно створеного «Керченського міського суду Республіки Крим» приступила до виконання своїх безпосередніх обов`язків у складі вказаного судового органу, де грубо і систематично порушувала вимоги українського та міжнародного гуманітарного права, постановляючи судові рішення іменем РФ.

Здійснення ОСОБА_3 так званого правосуддя від імені РФ свідчить про те, що обвинувачена сприяла реалізації політики окупаційної влади РФ на тимчасово окупованих територіях АР Крим та м. Севастополя.

4.15. Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази на предмет їх допустимості, та аналізуючи їх зміст у співставленні з доводами сторін кримінального провадження, суд приходить до висновків, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими, й такими, що з огляду на розкриття їх змісту підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

4.16. Позиція сторони захисту щодо відсутності належних доказів у кримінальному провадженні ніяким чином не обґрунтована.

В ході судового розгляду були забезпечені процесуальні права сторони захисту та обвинувачення для надання ними доказів на підтвердження обвинувачення або його спростування, що закріплені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Як зазначено у рішенні Верховного Суду від 21.01.2020 (у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19) стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Застосовуючи цей стандарт до обставин даного кримінального провадження, суд уважає, що досліджені під час судового розгляду документи, зміст яких розкрито, у цьому вироку, а також признання на посуду судді незаконного створеного «Керченського міського суду Республіки Крим» та ухвалення в період з 31.08.2022 року по 28.04.2023 року ряду судових рішень іменем РФ на підставі законодавства країни-агресора, виключають будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачена є винною у його вчиненні, оскільки обвинувачена здійснювала колабораційну діяльність.

4.17. Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченої, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у колабораційній діяльності, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

5. Мотиви призначення покарання

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суспільна небезпечність дій встановлених у ч. 7 ст. 111-1 КК України полягає в тому, що особа допомагає агресору створити незаконні органи влади, які є основою функціонування державного механізму загалом, саме тому таке діяння віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, проти основ національної безпеки України.

Характеризуючи особу обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує, що вона раніше не судима, має вищу освіту і вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність відповідно до вимог ст.ст. 66-67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги тривалість і характер, найвищий ступінь тяжкості та підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме те, що вона будучи громадянкою України, добровільно зайняла посаду в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в судових органах, оскільки кримінальне правопорушення вчинено у зв`язку із зайняттям посади судді незаконного створеного «Керченського міського суду Республіки Крим».

Обговорюючи питання щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд враховує, що приписи ч. 2 ст. 59 КК України передбачають, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відтак, враховуючи вчинення ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, наявності такого виду покарання в санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання у виді конфіскації всього належного їй майна на праві власності.

Саме таке покарання на переконання суду, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 323, 368, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в судових органах строком на 13 (тринадцять) років та конфіскацією всього належного їй майна на праві власності.

Строк покарання відраховувати з моменту затримання на виконання вироку суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченою, щодо якої судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченою підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченій, в день його проголошення вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя ОСОБА_1