Номер справи 703/1422/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.03.2024 під №0000219, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальяті Куйбишевської області рф, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не має, непрацюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 24.11.2021 вироком Городищенського районного суду Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений 11.10.2022 по відбуттю покарання;

- 10.01.2024 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

30 жовтня 2024 року у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття цього кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Вказав, що з 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким підвищено величину дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. У зв`язку із цим вважає за необхідне застосувати зворотну дію вказаного закону щодо обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора, надав згоду на закриття кримінального провадження із вказаної підстави. Свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, однак подав клопотання про проведення судового розгляду за його відсутності.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в обсязі, необхідному для правильного вирішення заявленого обвинуваченим клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні від 05.03.2024 під №0000219 ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який продовжено Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 з 14.02.2024 строком на 90 діб, 29.02.2024 в період часу з 12 год. 02 хв. по 12 год. 06 хв.,. перебуваючи в приміщенні магазину «HYPE», що по АДРЕСА_2 , в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_7 , маючи намір на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, розуміючи, що за його діями працівники магазину не спостерігають, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, з вішалки для одягу, вчинив крадіжку кофти типу «худі» бренду «NIKE-JORDAN Jumpman L» вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 11.03.2024 № СЕ-19/124-24/3410-ТВ становить 1553 грн., після чого з місця вчинення крадіжки зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Указані дії ОСОБА_6 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ (надалі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності з 09.08.2024, серед іншого викладено у новій редакції статтю 51 КУпАП, частинами 1 та 2 якої визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 та 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб з 01 січня 2024 установлено у розмірі 3028 гривні, а тому розмір податкової соціальної пільги на 2024 рік складав 1514 гривень 50 копійок.

При розмежуванні дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, як адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, та кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, визначальним є вартість викраденого майна.

Тобто, для цілей кваліфікації дій особи за складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вказана норма закону, який передбачає кримінальну відповідальність, застосовується у кореспонденції зі ст.51 КУпАП, якою визначені межі вартості дрібного викрадення чужого майна.

Указана вартість (верхній поріг) для кваліфікації таємного викрадення чужого майна, як адміністративного правопорушення, визначена як у чинній редакції ст.51 КУпАП, так і у редакції, що була чинною станом на дату вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння.

Верхня величина дрібного викрадення чужого майна у редакції ст.51 КУпАП, яка була чинною станом дату вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння, становила 0,2 НМГД, що складало 302,80 грн. (3028 грн. Х 50% Х 0,2).

Стаття 51 КУпАП у редакції Закону №3886-ІХ передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна, вартість якого не перевищує 2 НМДГ, що із урахуванням встановленого з 01 січня 2024 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на дати вчинення інкримінованих діянь, мало б становити 3028,00 грн. (3028 грн. Х 50% Х 2).

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у результаті набрання чинності Законом №3886-ІХ відбулася втрата чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, зокрема передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в межах вартості викраденого майна від 0,2 до 2 НМДГ (розміру податкової соціальної пільги).

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною другою статті 4 КК України визначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, крім випадків, коли пізніше прийнятий закон поліпшує становище особи (зворотня дія закону про кримінальну відповідальність).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи викладене, слід вважати, що Закон №3886-ІХ має ретроспективну дію в часі щодо осіб, які вчинили діяння, передбачені, зокрема ч.4 ст.185 КК України, або обвинувачуються у вчиненні таких правопорушень до набрання чинності цим законом (09.08.2024), у разі якщо вартість викраденого більше 0,2 та не перевищує 2 НМДГ (розміру податкової соціальної пільги), установленого станом на 01 січня року, в якому діяння вчинене, оскільки унаслідок застосування його положень поліпшується становище особи, що притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

За приписами ч.1, 3 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з висунутим обвинуваченням, формулювання якого наведено вище в ухвалі, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вартість якого складає 1553 грн., вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту подія вказаного правопорушення мала місце 29.02.2024, тобто до набрання чинності Законом №3886-ІХ, яким скасована кримінальна відповідальність за ч.4 ст.185 КК України в межах вартості викраденого майна від 0,2 до 2 НМДГ.

Інкримінована обвинуваченому вартість викраденого майна станом на дату вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ (3028 грн.) із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік».

Судом обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, підставу для закриття кримінального провадження, що передбачена п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, яка не є реабілітуючою, право заперечувати проти закриття кримінального провадження на цій підставі та вимагати справедливого судового розгляду, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, однак останній наполягав на задоволенні свого клопотання та просив кримінальне провадження закрити саме із вказаної підстави.

Ураховуючи викладене, застосувавши положення ч.1 ст.5 КК України, як підставу для поширення дії Закону №3886-ІХ відносно ОСОБА_6 (зворотної дії закону про кримінальну відповідальність в часі), оскільки таким поліпшується становище особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття цього кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

При ухваленні цього рішення судом враховуються правові висновки, наведені в постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 07.10.2024 у справі №278/1566/21, у питанні, чи є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМДГ, зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМДГ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, внесена Законом №3886-ІХ.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Цивільного позову не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають стягненню з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку суду.

Ураховуючи, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 підлягає закриттю судовим рішенням у формі ухвали, без ухвалення обвинувального вироку, з підстави втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 1514,56 грн. слід віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 284, 350, 369-372, 395, 479-2 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.03.2024 під №0000219, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження залишити при матеріалах досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні;

- кофту бренду «Nike Jordan Jampman L» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 , звільнивши останнього від зобов`язань за зберігальною розпискою.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 1514,56 грн. віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали, після набрання нею законної сили, направити до Відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для вирішення питання щодо наявності/відсутності в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення та підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суддя ОСОБА_1