печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1622/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000709, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2023 (справа №757/55000/23-к), на розрахункові рахунки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» (попередня назва ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕКСТРА-ХАУЗ», ):

- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкриті в АТ «УКРСИББАНК» (МФО 351005), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12;

- НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , відкриті в ПАТ «МТБ БАНК» (МФО 328168), що розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, просп. Миру, 28.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що арешт було накладено необґрунтовано та порушує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Слідчий суддя розглянув клопотання без участі представника чи власника майна, чим порушив їх право на подання суду доказів своєї позиції, що унеможливило забезпечення виконання принципу змагальності. Єдиною підставою для накладення арешту на грошові кошти на розрахункових рахунках ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» є формальна постанова про визнання речовими доказами, якою визнано грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках в 15 банківських установах 7 різних юридичних осіб, серед яких є і ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР». Слідчий суддя не встановив та не зазначив, яким саме критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, відповідають грошові кошти. Крім того, безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджено до речових доказів, тому накладення арешту на них, враховуючи їх нематеріальний характер, не узгоджується з заявленою метою. Ні у клопотанні, ні в ухвалі не вказано конкретного розміру на рахунках, які підлягають арешту, а застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження повністю блокує фінансово-господарську діяльність підприємства. Крім того, прокурором до матеріалів клопотання долучено копії рапортів, складених працівниками оперативних підрозділів, в яких зазначено про протиправну діяльність ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» без будь-якого посилання на конкретні обставини, показання чи документи. Витяг із ЄРДР, який долучено до матеріалів клопотання про, не містить відомостей про те, що предметом досудового розслідування кримінального провадження №0000709 є можливі неправомірні дії саме службових осіб ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР». ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» є підприємством реального сектору економіки та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії, сплачує податки, не порушує обліково-бухгалтерську дисципліну, ретельно підбирає контрагентів та цінує свою ділову репутацію. Для здійснення своєї господарської діяльності Товариство орендує ряд різних приміщень та транспортних засобів. На даному стані досудового розслідування не здобуто будь-яких фактичних даних про те, що фінансово-господарські операції ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» причетні до кримінально караного діяння. Арештовані грошові кошти отримані виключно в результаті здійснення законної господарської діяльності та не мають жодного відношення до предмету кримінального провадження, тому що складають майно у сфері комерційної діяльності, призначене для здійснення господарських відносин з іншими суб`єктами господарювання. Службові особи ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» не мають жодного процесуального статусу, у тому числі підозрюваного, не викликались та не залучались для проведення будь-яких слідчих дій в рамках розслідування Крім того, на адресу ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» від правоохоронних органів не надходило будь-яких письмових запитів про надання документів чи інформації щодо діяльності Товариства.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час, місце та дату судового засідання у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України, причини неприбуття не повідомив, жодних заяв на адресу суду не направив.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання. Разом з тим, прокурор групи прокурорів ОСОБА_4 надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, у його задоволенні відмовити з огляду на його необґрунтованість.

З урахуванням викладеного, принципів диспозитивності кримінального провадження та розумності строків, слідчий суддя вважає, що сторонам було надано достатньо часу та можливостей для реалізації свого права для участі в розгляді клопотання або ж повідомлення своєї процесуальної позиції по суті клопотання шляхом подання до суду письмової позиції, а тому обґрунтовані підстави для відкладення розгляду відсутні, неявка учасників провадження, що повідомлені належним чином, розгляду клопотання по суті не перешкоджає.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, письмові заперечення прокурора, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000709 від 28.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. ч. 2 ст. 364, ч. 3. Ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 191 КК України.

07.12.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/55000/23-к накладено арешт на розрахункові рахунки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» (попередня назва ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕКСТРА-ХАУЗ», ):

- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкриті в АТ «УКРСИББАНК» (МФО 351005), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12;

- НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , відкриті в ПАТ «МТБ БАНК» (МФО 328168), що розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, просп. Миру, 28.

У вказаній ухвалі слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Водночас у клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 07.12.2023.

Щодо доводів представника власника арештованого майна з приводу того, що службові особи ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» не мають жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, то слід зазначити, що арешт майна, накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною чи обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення.

Також у своєму клопотанні представник власника майна посилається на відсутність правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР», оскільки вказані кошти були правомірно набуті юридичною особою внаслідок здійснення законної господарської діяльності.

Поряд з тим, зазначена обставина безумовно не свідчить про необґрунтованість накладеного арешту чи невідповідність коштів, які обліковуються на банківських рахунках ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР», критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України. Так, представником власника майна в обґрунтування доводів клопотання не долучено належних доказів того, що грошові кошти, які знаходяться на вказаних банківських рахунках, набуті в результаті правомірної господарської діяльності юридичної особи, зокрема не надано даних щодо руху грошових коштів по даних рахунках, відомостей стосовно усіх контрагентів, за участю яких ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСТЕР» здійснює господарську діяльність, що слугувало б підставою слідчому судді дійти беззаперечного висновку про відсутність зв`язку грошових коштів, які обліковуються на зазначених банківських рахунках, та на які накладено арешт, із кримінальними правопорушеннями, обставини вчинення яких є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та їх невідповідність критеріям речового доказу.

Слідчий суддя також зауважує, що при вирішенні питань про накладення арешту слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Окрім того, посилання заявника на те, що безготівкові кошти не можуть визнаватися речовими доказами, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки зазначене майно може бути предметом вчинення кримінального правопорушення або набутим в результаті його вчинення, а відтак наявні правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 170 КПК України, для його арешту. Крім того, ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває, і з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати, використання чи відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя на знаходить підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1