справа № 439/2046/24
провадження №1-кп/439/228/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Броди кримінальне провадження № 0000311 від 30 вересня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Броди, Бродівського району Львівської області, громадянки України, із вищою освітою, має на утриманні неповнолітню дитину, працююча у ТОВ «Електроконтакт України», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

в засіданні приймали участь сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора Відділу у Бродівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, під час виконання своїх службових обов`язків, коли їй було передано на вивчення проект технічної документації із землеустрою земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , яка не відповідала вимогам земельного законодавства, не прийняла рішення про відмову в затвердженні та погодженні проекту технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку, а 24.09.20219 внесла відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,04 га за адресою АДРЕСА_2 , після чого даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :10:003:0064, тобто вчинила дії внаслідок яких було остаточно сформовано земельну ділянку площею 0,04 га за адресою: АДРЕСА_2 . Після реєстрації 24.09.2019 права власності на вказану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, земельна ділянка площею 0,04 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , якій присвоєно кадастровий номер :10:003:0064, вартістю 125 508 грн, вибула з комунальної власності Бродівської міської ради Львівської області у приватну власність особи ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 367 КК України, службову недбалості, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним та громадським інтересам.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, просила суд його задовольнити. Після роз`яснення суті обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що суть обвинувачення зрозуміла та просили звільнити її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження щодо неї.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вищезазначеного клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

Відповідно до приписів п.1 ч. 2 ст.284, ч. 3 ст.285, ч. 4 ст.286, ч. 3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Тобто, суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності. При цьому суд зазначає, що відмова у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Така відмова може призвести до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

ОСОБА_3 інкримінується кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України.

Так, санкцією ч. 1 ст. 367 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Відповідно до ст.12 КК України, вказаний злочин є нетяжким злочином.

Відповідно до обвинувального акта вказане кримінальне правопорушення було вчинене 24.09.2019 року. Станом на 05.11.2024 року минуло понад 5 років з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.89 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч.ч.1-2 ст.49 КК України строків особа вчинила новий злочин. У таких випадках обчислення строків давності рахуються заново з моменту вчинення нового кримінального правопорушення та обчислюються окремо за кожне з них.

До суду не надано доказів зупинення та переривання перебігу строків давності щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 .

Отже, з`ясувавши позицію учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження. Таким чином, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , за обвинуваченням за ч. 1 ст. 367 КК України слід закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати обвинувачена особа.

Отже, судові витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні у розмірі 18932,00 грн слід стягнути із обвинуваченої на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись ст. 284, 285, 288, 314 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.367 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.367 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000311 від 30 вересня 2024 року відносно ОСОБА_3 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта у розмірі 18932,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1