В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

за участю захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження за № 0002563 від 19.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

у с т а н о в и в:

19 липня 2024 року у період часу з 12 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв., більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою проживання своїх знайомих, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні кухні разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вживали спиртні напої.

У подальшому, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які знаходились у приміщенні кухонної кімнати квартири, почався словесний конфлікт.

Так, у вищевказаний проміжок часу, під час словесного конфлікту у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті останньому.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті іншої людини, наніс останньому декілька ударів рукою в область голови, спричинивши ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді: синця у центрі лобної ділянки; синця на рівні кута нижньої щелепи зліва; синця в області зовнішнього кута правого ока; синця по всій верхній половині правої вушної раковини.

Після чого, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 численні хаотичні удари ножами та ножицями в область голови, шиї, тулуба, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: в області верхньої частини завитка крайову горизонтальну різану рану; 2 колото-різані рани на рівні яремної вирізки; дві симетричні колото-різані рани вище попередніх колото-різаних цих ран; 2 симетричні колото-різані на лівому краї яремної вирізки; 2 симетричні колото-різані рани зліва від гортані; 3 пари аналогічних ран на лівій передньо-боковій поверхні шиї у середній її частині із пошкодженням по ходу ранового каналу від одної з них сонної артерії та легкі тілесні ушкодження у вигляді пари симетричних ран на лівій боковій поверхні шиї, два косо-вертикальних, паралельні темно-сині синці подовженої форми на лівій боковій поверхні шиї із розташованими на їх фоні трикутними колотими ранками, внаслідок чого, на місці події за короткий проміжок часу настала смерть ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово-медичного експерта смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала в результаті колото-різаних поранень шиї із пошкодженням сонної артерії та розвитком крововтрати, на що вказують: колото-різані рани на шиї із пошкодженням по ходу ранового каналу від однієї із них сонної артерії, смугасті крововиливи під внутрішню оболонку серця, виражене недокрів`я судин внутрішніх органів, шунтування кровотоку з фокусами некротичного нефрозу в нирці, набряк-набухання головного мозку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, а також підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в умисному вбивстві, а саме умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Також суд приймає до уваги посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема, клопотання останнього про дослідження доказів у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, що демонструє визнання фактичних обставин справи та готовність нести покарання за вчинене.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2024 у справі № 755/12683/24 (провадження № 1-кс/755/2492/24) накладено арешт на тимчасове вилучене 19.07.2024 майно із забороною використання, розпорядження, відчуження майном.

Крім цього, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2024 у справі № 755/12683/24 (провадження № 1-кс/755/2494/24) накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку від 19.07.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом заборони користування та розпорядження майном.

Враховуючи вищевикладене, оскільки судовий розгляд справи по суті завершено, суд вбачає за необхідне скасувати арешти накладені ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2024 у справі № 755/12683/24 (провадження № 1-кс/755/2492/24) та від 25.07.2024 у справі № 755/12683/24 (провадження № 1-кс/755/2494/24).

Цивільний позов не заявлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ч. 1 ст. 115 КК України, ст. ст. 100, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з - 19 липня 2024 року.

Арешт накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2024 у справі № 755/12683/24 (провадження № 1-кс/755/2492/24) на тимчасове вилучене 19.07.2024 майно із забороною використання, розпорядження, відчуження - скасувати.

Арешт накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2024 у справі № 755/12683/24 (провадження № 1-кс/755/2494/24) на майно вилучене в ході проведення обшуку від 19.07.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом заборони користування та розпорядження - скасувати.

Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: змив речовини бурого кольору з підлоги туалету, що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292075; змив речовини бурого кольору із дверей на кухню, що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292076; змив речовини бурого кольору зі стіни коридору, що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292078; змив речовини бурого кольору з дверей шафи в коридорі, що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292077; 3 сліди папілярних узорів, що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292079; предмет, схожий на ніж з підлоги біля раковини, що було упаковано до картонної коробки, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292093, NPU 2292094, NPU 2292095; предмет, схожий на ніж з тумби на кухні, що було упаковано до картонної коробки, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292096, NPU 2292097, NPU 2292098; предмет, схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору з підлоги на кухні, що було упаковано до картонної коробки, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292083, NPU 2292084, NPU 2292085; предмет, схожий на ножиці зі слідами речовини бурого кольору зі столу на кухні, що було упаковано до картонної коробки, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292080, NPU 2292081, NPU 2292082; 2 чарки та 2 кружки зі столу на кухні, що було упаковано до картонної коробки, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292099, NPU 2292100; зрізи нігтьових пластин з правої руки трупа ОСОБА_7 , що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292087; зрізи нігтьових пластин з лівої руки трупа ОСОБА_7 , що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292088; змиви з правої руки трупа ОСОБА_7 , що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292089; змиви речовини бурого кольору з лівої руки трупа ОСОБА_7 , що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292086; дактокарту з лівої руки трупа ОСОБА_7 , що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 22982092; дактокарту з правої руки трупа ОСОБА_7 , що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2292091; предмет, схожий на ганчірку зі слідами речовини бурого кольору з кімнати № 1, що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2202090; штани спортивні чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2238309; сорочку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2238310; кросівки тактичні жовтого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що було упаковано до паперового конверту, опечатаного стрічкою для опечатування речових доказів № NPU 2238312, NPU 2238311; копію ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_8 , що було упаковано до сейф-пакету № CRI 1271625; зразки для експертизи ОСОБА_5 , що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 022629 від 16.09.2024) - знищити.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, що був упакований до сейф-пакету № ICR 0127185; мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, що був упакований до сейф-пакету № ICR 0127184; грошові кошти у розмірі 23 грн. 80 коп., що було упаковано до сейф-пакету № CRI 1271627 та банківську карту «Пумб» № НОМЕР_1 , що упакована до сейф-пакету № CRI 1271626, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 022629 від 16.09.2024) - повернути власнику.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_5 право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з журналом судового засідання, а також подачу на нього своїх зауважень.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя