н/п 1-кп/766/3617/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому дистанційному підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, з угодою про визнання винуватості, внесене до ЄРДР за № 0000411 від 28.09.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївка, Херсонська область, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 15.04.2024 засуджений до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено дану організацію. До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН, усі Члени зазначеної організації утримуються у своїх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09.12.1981 про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (ХХ) від 21.12.1965, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24.10.1970, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16.12.1970, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки та № 3314 (ХХІХ) від 14.12.1974, що містить визначення агресії, встановлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплені обов`язки держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення або підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців або посилання таких найманців на територію іншої держави.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 (далі - Декларація) зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту та неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

Відповідно до п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від

05.12.1994 російська федерація, Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні свої зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництву у Європі від 01.08.1975 поважати незалежність, суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою або її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що жодна їхня зброя ніколи не використовуватиметься проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до п.п. 3, 8 Меморандуму про підтримання миру та стабільності у Співдружності Незалежних Держав від 10.02.1995, укладеного між державами СНД, серед яких є Україна та російська федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів одна одної та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їх непорушність, а також вирішувати всі суперечки, що виникають з питань кордонів та територій, лише мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо вони виникнуть; не встановлювати із нею політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій та комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічну, фінансову, військову та іншу допомогу.

Відповідно до положень Статуту ООН та зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки та співробітництву в Європі, Україна та російська федерація 31.05.1997 уклали Договір про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та російською федерацією (ратифікований Законом України

№ 13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом російської федерації

№ 42-ФЗ від 02.03.1999). Відповідно до ст. ст. 2-3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів і зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, не застосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, дотримання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису та карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28.01.2003 (ратифікований російською федерацією 22.04.2004), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької та Луганської областей належить до території України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною та незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною.

Згідно ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати та змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народу і не може бути узурповане державою, її органами чи посадовими особами.

Згідно статті 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Стаття 69 Конституції України зазначає, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права та свободи, честь та гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статті 85 Конституції України, призначення всеукраїнського референдуму з питань, визначених статтею 73 цієї Конституції, належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до ст. ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, АР Крим є невід`ємною складовою України та в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її ведення.

Незважаючи на викладене, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення зазначених вище міжнародних нормативно-правових актів, у березні - квітні 2014 року в Луганській та Донецькій областях Україна розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської та Донецької областей та порушення територіальної цілісності України.

За поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, 07.04.2014 на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції.

Через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України 13.04.2014 виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14.04.2014 № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну антитерористичну операцію із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу «Про визнання РФ державою-агресором», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано російську федерацію державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку.

Надалі, 22.02.2022 президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Російська федерація 24.02.2022 відкрито вторглася в Україну, коли її Збройні Сили о 03 год 40 хв перетнули державний кордон у Херсонській області.

Того ж дня, 24.02.2022, о 04 год 30 хв за київським часом президент російської федерації, виступаючи на центральних телеканалах російського телебачення, оголосив про проведення на території України так званої «спеціальної воєнної операції» з метою нібито «демілітаризації та денацифікації України». Відразу після цього збройні сили російської федерації, що діяли за наказом керівництва російської федерації та збройних сил російської федерації, почали наносити ракетні удари по всій території України.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на Україну, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому продовжено.

Однак не зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_6 , достовірно володіючи інформацією, що з 2014 року вище політичне та військове командування російської федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України та з 24 лютого 2022 року російською федерацією, а саме підрозділами збройних сил та інших військових формувань рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна зокрема території Херсонської області та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, керуючись ідеологічними мотивами, підтримуючи дії держави-агресора (російської федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також доведення цих матеріалів до відома місцевих мешканців с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця і досягнути злочинну мету, упродовж вересня 2022 року отримав від невстановлених в ході досудового розслідування представників окупаційної влади, яка діяла на території с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області матеріали, а саме друковані видання газети «Надднепрянская правда Издание военно-гражданской администрации Херсонской области» № 2 від 08.07.2022, № 3 від 14.07.2022, № 5 від 28.07.2022, № 6 від 04.08.2022, № 8 від 18.08.2022, № 10 від 02.09.2022 та видання газети «Комсомольская правда» № 10 за липень 2022 року.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленими особами, упродовж вересня 2022 року, перебуваючи на території с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, територія якого була тимчасово окупована збройними формуваннями рф, діючи умисно та добровільно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій прямий умисел, здійснював поширення матеріалів серед місцевого населення на території с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, а саме газет російського видавництва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за наступними номерами: № 2 від 08.07.2022; № 3 від 14.07.2022; № 5 від 28.07.2022; № 6 від 04.08.2022, № 8 від 18.08.2022 та газети «Комсомольская правда» № 10 за липень 2022 року, тексти яких містять висловлювання щодо заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території Українивиражені у формі фактичних тверджень та оцінних (оціночних) суджень.

Встановлена інформація має публічний характер, який передбачає її розповсюдження та міститься у таких публікаціях:

У публікаціях: «Новости CBO. Сводка о Специальной военной операции поданным на 7 июля...» (фрагмент публікації «Новости СВО» у випуску №2 від 08.07.2022 газети «Наддпепрянская правда» на 3 apкyші); «Новости CBO. Вооруженные Силы российской федерации продолжают специальную военную операцию на Украине...» (фрагмент публікації «Новости CBO» у випуску №3 від 14.07.2022 газети «Наддпепрянская правда» на 2 аркуші) - наявні висловлювання, що містять ознаки заперечення здійснення збройної агресії рф проти України.

У публікаціях: «Воссоединение: Россиянам разрешили въезд на Херсонщину. С 30 июня гражданам россии разрешен свободный въезд в освобожденные Херсонскую и Запорожскую области...» (фрагмент публікації «Воссоединение. Россиянам разрешили въезд на Херсонщину» у випуску №2 від 08.07.2022 газети «Надднепрянская правда» на 5 аркуші); «...Освобожденная Херсонщина имеет полное право высказывать свое мнение, с кем дальше строить свое будущее и каким его видит именно она …» (фрагмент публікації «Наше будущее - только в наших руках» у випуску № 5 від 28.07.2022 газети «Надднепрянская правда на 1 аркуші); «...С 10 августа на базе областной телерадиокомпании «Таврия» в Херсоне стартуют занятия первой на освобожденных территориях Украины молодёжной Медиашколы...» (фрагмент публікації «В Херсоне начинает работу первая медиашкола» у випуску №6 від 04.08.2022 газети «Надднепрянская правда» на12аркуші); «...Херсонские и российские специалисты продолжают работать над символикой освобождённой Херсонщины...» (фрагмент публікації «Возвращаем Херсонщине русские символы» у випуску №8 від 18.08.2022 газети «Наддпепрянская правда» на 2 аркуші); «...Николаевская область уже частично освобождена. Это только начало. Область будет полностью освобождена, это неизбежно, так как ее будущее неразрывно связано с российской федерацией. Жители Николаевской области, которая является исторически русской землей, muxo мечтают и ждут освобождения, но запуганы украинскими фашистами и нацистами», - заявил ОСОБА_7 » (фрагмент публікації «Будущее Николаевской области - с россией» у випуску № 8 від 18.08.2022 газети «Надднепрянская правда» на 11 apкyші); «...Украинские военные, выполняя приказы начальников, продолжают разрушать города на освобожденных территориях...» (фрагмент публікації «Украина терроризирует Новую Каховку» у випуску №10 за липень 2022р. газети «Комсомольская правда (специальний випуск / Херсон)» на 7 аркуші) - наявні висловлювання, що містять ознаки виправдування тимчасової окупації російською федерацією частини території України.

У публікаціях: «...Впрочем, я невижу никакой крамолы в том, что Херсон считается русским городом. Исторически так сложилось, что он был основан как российский город - порт, и строили его, и заселяли его люди из разных российских губерний. Поэтому сейчас мы просто-напросто возвращаемся в свою родную, «российскую» гавань...» (фрагмент публікації «Херсон возвращается в родную гавань» у випуску №6 від 04.08.2022 газети «Надднепрянская правда» на 4 apкyшi); «...Николаевская область уже частично освобождена. Это только начало. Область будет полностью освобождена, это неизбежно, так как ее будущее неразрывно связано с российской федерацией. Жители Николаевской области, которая является исторически русской землей, muxo мечтают и ждут освобождения, но запуганы украинскими фашистами и нацистами», -заявил ОСОБА_7 » (фрагмент публікації «Будущее Николаевской области - с россией» у випуску №8 від 18.08.2022 газети «Надднепрянская правда» на 11 apкyшi); «...Грянуло 24 февраля. Сегодня вoccmaнaвливaemcя историческая справедливость. Херсон возвращается в родную гавань» (фрагмент публікації «Херсон. Прошлое и настоящее» у випуску №2 від 08.07.2022 газети «Надднепрянская правда» на 6 apкyшi) - наявні висловлювання, що містять ознаки виправдовування тимчасової окупації російською федерацією частини території України.

У публікаціях: «...У нас одна цель - определиться где мы будем. Совершенно очевидно, что необходимо вернуться на нашу историческую родину - в россию. Самый простой и демократический способ для этого - проведение референдума, в организации которого Общественный совет участвует самым активным способом» (фрагмент публікації «Херсон возвращается в родную гавань» у випуску №6 від 04.08.2022 газети «Надднепрянская правда» на 4 аркуші); «...Николаевская область уже частично освобождена. Это только начало. Область будет полностью освобождена, это неизбежно, так как ее будущее неразрывно связанос российской федерацией. Жители Николаевской области, которая является исторически русской землей, muxo мечтают и ждут освобождения, но запуганы украинскими фашистами и нацистами», - заявил ОСОБА_7 ». По его мнению, после освобождения Николаевской области, там также пройдет референдум по вхождению в состав россии» (фрагмент публікації «Будущее Николаевской области - с Россией» у випуску №8 від 18.08.2022 газети «Надднепрянская правда» на 11 аркуші); «Чем сильнее обстрелы, тем больше уверенность. Как Херсон готовиться к референдуму. ИЗБИРАТЕЛЬНЬІЕ КОМИССИИ. Если до недавних пор слово «референдум» использовалось исключительно на кухне и в заявлении политиков разных уровней, то теперь все уже официально...» (фрагмент публікації «Чем сильнее обстрелы, тем больше уверенность» у випуску №10 за липень 2022 року газети «Комсомольская правда» (специальный выпуск/Херсон)» на 1 apкyшi); «Выйти из «дикого поля» Референдум по вопросу воссоединения с Россией станет шансом выйти с «дикого поля», заявила в Telegram замглавы администрации Херсонской области ОСОБА_10..» (фрагмент публікації «Выйти из «дикого поля» у випуску №5 від 28.07.2022 газети «Надднепрянская правда» на 2 apкyшi) - наявні висловлювання, що містять ознаки визнання правомірною тимчасову окупацію частини території України.

У публікаціях: «Херсонская область Мы вместе с россией! 30 июля в Херсоне пройдет Общественный форум «Мы вместе с россией...» (фрагмент публікації «Херсонская область мы вместе с россией!» у випуску №5 від 28.07.2022 газети «Надднепрянская правда» на 2 аркуші); «Декларация «русский Херсон» принята единогласно. В Херсонской области случилось то, что почти все жители ждали не менее, чем три десятка лет. Официально было признано, что народ хочет быть вместе с россией. 30 июля в актовом зале Херсонского государственного университета прошел общественный форум «Мы вместе с россией»...» (фрагмент публікації «Декларация «Русский Херсон» принята единогласно» у випуску №6 від 04.08.2022 газети «Надднепрянськая правда» на 6 аркуші) - наявні висловлювання, що містять ознаки визнання правомірною тимчасову окупацію частини території України.

У публікаціях: «Воссоединение. Россиянам разрешили въезд на Херсонщину. С 30 июня гражданам России разрешен свободный въезд в освобожденные Херсонскую и Запорожскую области...» (фрагмент публікації «Воссоединение. Россиянам разрешили въезд на Херсонщину» у випуску №2 від 08.07.2022 газети «Наддпепрянская правда» на 5 apкyшi); «Выйти из «дикого поля» Референдум по вопросу воссоединения с Россией станет шансом выйти с «дикого поля», заявила в Telegram замглавы администрации Херсонской области ОСОБА_10..» (фрагмент публікації «Выйти из «дикого поля» у випуску №5 від 28.07.2022 газети «Надднепрянская правда» на 2 apкyшi) - наявні висловлювання, що містять ознаки виправдовування тимчасової окупації російською федерацією частини території України.

У публікаціях: «...И предпосылки к возрождению херсонской промышленности появляться исключительно благодаря нашей сегодняшней новой pеальности. А именно - спустя тридцать с лишним лет оголтелого вороватого украинства в регион вошли по-настоящему здоровые ресурсы, способные работать не на разрушение, а исключительно на созидание. Речь, естественно, идет об освободительной специальной операции, которую предприняла российская федерации ив результате которой херсонский регион постепенно, но планомерно вливается в структуру этой великой державы...» (фрагмент публікації «Про болт завода Петровского, или как возродить Херсонскую промышленность» у випуску №5 від 28.07.2022 газети «Наддпепрянская правда» на 5 аркуші); «...Благодаря помощи России, земли Херсонской области снова смогут радовать богатым урожаем не только херсонцев, но и жителей Крыма и других регионов россии. А сельхоз производители получат стабильный рынок сбыта...» (фрагмент публікації «Богатство Херсонщины - народу» у випуску №2 від 08.07.2022 газети «Надднепрянская правда» на 7 apкyшi); «Комбайны из россии. Херсонская область получит зерноуборочные комбайны от Минсельхоза...» (фрагмент публікації «Комбайны из россии» у випуску №5 від 28.07.2022 газети «Надднепрянская правда» на 2 аркуші); «Большой урожай. Больше двух миллионов зерновых планируется собрать на освобожденных территориях Украины, сообщил глава Крыма ОСОБА_8 ...» (фрагмент публікації «Большой урожай» у випуску №8 від 18.08.2022 газети «Надднепрянская правда» на 11 apкyшi); «...Оплата за жилищно-коммунальные услуги для населения будет ниже, чем в Крыму и на Херсонщине до начала спецоперации...» (фрагмент публікації «Тарифы на коммуналку станут ниже» у випуску №2 від 08.07.2022 газети «Надднепрянская правда» на 8 apкyшi); «Долгожданное решение. Тарифы стали ниже. Коммунальные тарифы в русской Херсонщине стали гораздо ниже, чем при украинском режиме...» (фрагмент публікації «Долгожданное решение. Тарифы стали ниже» у випуску №5 від 28.07.2022 газети «Наддпепрянская правда» на 1 apкyшi); «..Херсонские дети поедут отдыхать в "Артек" и Нахимовское военно-морское училище...» (фрагмент публікації «Херсонские дети поедym в "Артек" у випуску №3 від 14.07.2022 газети «Наддпепрянская правда» на 1 аркуші); «...С 10 августа на базе областной телерадиокомпании «Таврия» в Херсоне стартуют занятия первой на освобожденных территориях Украины молодёжной Медиашколы...» (фрагмент публікації «В Xepсоне начинает работу первая медиашкола» у випуску №6 від 04.08.2022 газети«Надднепрянская правда» на 12 аркуші); «Начало положено. Первая херсонская школа прошла российскую аккредитацию...» (фрагмент публікації «Начало положено. Первая херсонская школа прошла российскую аккредитацию» у випуску №10 за липень 2022 року газети «Комсомольская правда (специальный выпуск/Херсон)» на 4 apкyшi); «...После окончания спецоперации часть туристов из России предпочтут переполненным пляжам Краснодарского края Херсонщину - прежде всего, путешественники на личных автомобилях, не желающие ехать по пробкам и серпантину...» (фрагмент публікації «С 2014 года турпотоки з россии в Херсонскую область практически omcymсmвyem. Что будет теперь?» у випуску № 3від 14.07.2022 газети «Наддпепрянская правда» на 6 аркуші); «Туризм российского уровня. Программа развития туризма Херсонской области будет запущена после присоединения региона к России...» (фрагмент публікації «Туризм российского уровня» у випуску №8 від 18.08.2022 газети «Наддпепрянская правда» на 5 apкyшi); «Медицина Херсонщины. Бесплатно и на качественно ином уровне..."(фрагмент публікації «Медицина Херсонщины. Бесплатно и на качественно ином уровне» у випуску №5 від 28.07.2022 газети «Надднепрянская правда» на 4 аркуші) - наявні висловлювання, що містять виправдування тимчасової окупації частини території України російською федерацією.

За результатами проведення судової лінгвістичної експертизи, у газетах російського видавництва «Надднепрянская правда Издание военно-гражданской администрации Херсонской области» за номерами: № 2 від 08.07.2022; № 3 від 14.07.2022; № 5 від 28.07.2022; № 6 від 04.08.2022, № 8 від 18.08.2022 та «Комсомольская правда» № 10 за липень 2022 року міститься інформація публічного характеру, яка передбачає її розповсюдження щодо заперечення здійснення збройної агресії рф проти України, виправдовування тимчасової окупації російською федерацією частини території України та визнання правомірною тимчасову окупацію частини території України.

Дії ОСОБА_6 , вірно кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України - поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

30.09.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_4 , та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000411 від 28.09.2024 року на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту даної угоди, ОСОБА_6 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Окрім цього, між сторонами було визначено міру покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 15.04.2024, більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирішити питання про судові витрати у кримінальному провадженні у відповідності до положень ч. 2 ст. 124 КПК України.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладені були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 просили угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене покарання. При цьому ОСОБА_6 , визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України, в об`ємі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 , беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Потерпілі внаслідок вчинення вказаного правопорушення відсутні. Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції ч. 2 ст. 436-2 КК України, а також особі обвинуваченого, який на обліках у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення будучи не судимим, проживає із матір`ю ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім цього, при укладенні угоди враховано, що обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, відсутні. Натомість, установлено обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. При сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК).

За цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України (ч.4 ст.70 КК).

Відповідно до частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів у випадку, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст. 70 КК України , які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч. 1 ст. 70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинання менш суворого більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань. Зміст ст. 70 КК України не передбачає самостійного виконання вироків.

Саме тому суд, при призначенні покарання за злочин, про який стало відомо після ухвалення першого вироку, яким призначено покарання від відбування якого особу звільнено згідно положень ст. 75 КК України, має вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання з іспитовим строком із урахуванням всіх вчинених злочинів (застосувавши ст.70 КК).

Таким чином, суд, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Разом із цим, необхідно виходити з того, що статтями 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань. Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК України, вмотивувавши своє рішення щодо цього.

Що узгоджується з: Об`єднана палата ККС Верховного Суду відступила від висновку колегії суддів (рішення від 23 вересня 2019 року провадження № 51-2631км19). Правовий висновок зводиться до того, що якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_6 вчинив інкримінований злочин у вересні 2022 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 15.04.2024, яким його засуджено до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік.

Таким чином, при визначені остаточної міри покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України сторонами враховано положення кримінального закону, визначивши міру покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, а потім за сукупністю вчинених злочинів, у тому числі за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 15.04.2024 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи те, що сторони угоди дійшли згоди щодо звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання, у вигляді трьох років позбавлення волі, з випробуванням та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має на утриманні хвору матір похилого віку, шкоду кримінальним правопорушенням не завдано, суд вважає за можливе встановити іспитовий строк у відповідності до ч. 4 ст. 75 КК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , відповідають вимогам кримінального процесуального та кримінального кодексів України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

У резолютивній частині вироку серед іншого у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України). Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів (ст. 118 КПК України). Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України (ч. 2 ст. 122 КПК України). У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).

З огляду на викладене з обвинуваченого підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не застосовувались.

Потерпілі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Шкода відсутня.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст. ст. 100, 124, п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469, ч. 2 ст. 473, ст. ст. 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.09.2024 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000411 від 28.09.2024 року за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

2. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 15.04.2024, більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3. Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

4. Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку.

5. Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової лінгвістичної експертизи № 458/23 від 22.07.2024 у розмірі 7572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1