Справа № 526/3722/24
Провадження № 1-кс/526/467/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и л а:

30 вересня 2024 року слідчий СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000592 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, 13.08.2024 року за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп громадянки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з множинними переломами ребер та іншими тілесними ушкодженнями, які призвели до смерті. ЄО № 3687 від 13.08.2024 року.

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, встановлено фактичні дані, які вказують на причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13.08.2024 ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у порядку ст. 208 КПК України.

14.08.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

27.09.2024 на території домогосподарства за місцем проживання померлої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в житлових та нежитлових приміщеннях було проведено додатковий огляд з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, у тому числі з метою відшукання знаряддя та слідів вчинення злочину.

У ході проведення огляду, у приміщенні житлового будинку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: кофту білого кольору з написом «Always Happy!» зі слідами РБК; 4 використані ампули з під препарату диклоберл; два шприца об`ємом 5ml; полотенце синього кольору зі слідами РБК.

Крім цього в гаражному приміщенні за вказаною адресою було виявлено та вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 27.11.2019 року, органом 5329.

Крім цього під час огляду в приміщенні літної кухні було виявлено та вилучено: спідницю сірого кольору; картонну коробку прямокутної форми в середині якої мається продовгуватий предмет рожевого кольору з пластиковою ручкою, виготовлений з силікону.

Вилучені речі постановою слідчого від 27.09.2024 року визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

До вказаних речей здійснено тимчасовий доступ відповідно до ч.2 ст.168 КПК України.

Вказані вилучені речі є матеріальними об`єктами, що містить відомості та можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вони мають значення для розкриття кримінального правопорушення та мають значення речових доказів в даному кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, власника майна, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 13.08.2024 за №0000592, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000592 від 27.09.2024 кофту білого кольору з написом «Always Happy!» зі слідами РБК; 4 використані ампули з під препарату диклоберл; два шприца об`ємом 5ml; полотенце синього кольору зі слідами РБК; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 27.11.2019 року, органом 5329; спідницю сірого кольору; картонну коробку прямокутної форми в середині якої мається продовгуватий предмет рожевого кольору з пластиковою ручкою, виготовлений з силікону визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, тому метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд врахував:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000592 від 13.08.2024 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 27.09.2024 року кофта білого кольору з написом «Always Happy!» зі слідами РБК; 4 використані ампули з під препарату диклоберл; два шприца об`ємом 5ml; полотенце синього кольору зі слідами РБК; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 27.11.2019 року, органом 5329; спідниця сірого кольору; картонна коробка прямокутної форми в середині якої мається продовгуватий предмет рожевого кольору з пластиковою ручкою, виготовлений з силікону є такими, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України виступають речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшла обґрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на одяг, документи та інші речі домашнього вжитку є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 27.09.2024 року їх визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, як таких, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 246 ч.1 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592від 13.08.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - задовольнити.

Накласти на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000592 від 13.08.2024, арешт на майно вилучене під час проведення додаткового огляду, а саме на:

- кофту білого кольору з написом «Always Happy!» зі слідами РБК;

- 4 використані ампули з під препарату диклоберл;

- два шприца об`ємом 5ml;

- полотенце синього кольору зі слідами РБК;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 27.11.2019 року, органом 5329;

- спідницю сірого кольору;

- картонну коробку прямокутної форми в середині якої мається продовгуватий предмет рожевого кольору з пластиковою ручкою, виготовлений з силікону - які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, з позбавленням права їх відчуження та розпорядження, а також залишення на зберіганні у ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідча суддя: ОСОБА_1