У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

представника заявника адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника адвоката ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2024 року.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , в порядку ст. 206 КПК України, про звільнення ОСОБА_7 , який утримується в Миколаївському обласному об`єднаному центрі мобілізації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді і призначити новий розгляд за скаргою в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Зазначила, що згідно талону-повідомленню єдиного обліку № 7722, 11.09.2024 до правоохоронного органу надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що близько 10.09.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перевищенням своїх повноважень, незаконно позбавлено волі її співмешканця ОСОБА_7 , та наразі утримуюсь в ОЗП Миколаївській області, за адресою АДРЕСА_1 .

На думку апелянта, фактичні обставини, наведені у скарзі, вказують на те, що особа, в інтересах якої подана скарга, утримується примусово в умовах, які аналогічні для осіб, відносно яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зокрема: доставлений примусово до закладу закритого типу, позбавлений можливості вільного пересування, тобто залишення даного збірного пункту за власним бажанням, позбавлений можливості використання мобільного зв`язку, утримується у приміщенні на другому поверсі за ґратами.

Встановлені слідчим суддею обставини.

11.09.2024 до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , в порядку статті 206 КПК України, про звільнення ОСОБА_7 , який (на думку заявниці) незаконно утримується в обласному пункті призовників м. Миколаєва. Скарга мотивована тим, що 10.09.2024 ОСОБА_7 видано повістку до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних, після чого останній поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою та вже з території ІНФОРМАЦІЯ_1 не вийшов. Таким чином, ОСОБА_7 затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , які відвезли його за адресою: АДРЕСА_1 , до обласного розподільчого збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , де його утримують на момент подання скарги.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для розгляду скарги, у порядку статті 206 КПК України, поданої не в рамках кримінального провадження або у зв`язку з діями державного органу, що регулюються не КПК України, а іншими нормативно-правовими актами.

Позиції учасників судового провадження.

Представник заявника адвокат ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала.

Прокурор повідомлений про дату та час апеляційного розгляду. Неявка прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , в порядку ст. 206 КПК України, про звільнення ОСОБА_7 , який на думку заявниці незаконно утримується в обласному пункті призовників м. Миколаєва.

Скарга мотивована тим, що 10.09.2024 о 17:00 год. за адресою: м.Миколаїв, Херсонське шосе, чоловіку скаржниці ОСОБА_7 видано повістку до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних, після чого останній поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою та вже з території ІНФОРМАЦІЯ_1 не вийшов. Таким чином, ОСОБА_7 затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , які відвезли його за адресою: АДРЕСА_1 , до Обласного розподільчого збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , де його утримують.

Так, відповідно до змісту оскарженої ухвали слідчий суддя дійшов висновку, що у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для розгляду у порядку статті 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження або у зв`язку з діями державного органу, що регулюються не КПК України, а іншими нормативно-правовими актами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у справі «Мельник проти України» зазначив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи та звільнення такої особи.

Зокрема, ч.2 ст. 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно ч.3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України..

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Із змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_7 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку ст. 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність у нього повноважень, визначених КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що КПК України не передбачено право слідчого судді з`ясовувати підстави позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала скаргу, яка не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за цією скаргою.

Оскаржуване рішення слідчого судді є законним, вмотивованим та обґрунтованим. Тому відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника заявника адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3