УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024 Справа №607/9717/23 Провадження №1-кп/607/303/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, кримінальне провадження №0000466 від 14 лютого 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч.3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч. 3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000466 від 14 лютого 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч.3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч. 3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 10 серпня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав суду письмове клопотання у якому просив змінити йому запобіжний захід на більш м`якший. Вказані вимоги обґрунтовує тривалістю розгляду кримінального провадження та вказує на відсутність доказів його винуватості в інкримінованому злочині.

Захисник адвокат ОСОБА_7 заперечила, щодо заявленого прокурором клопотання, оскільки вважає, що зазначені ризики не є доведеними, а тому просила змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`якший запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2022 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 10 серпня 2024 року.

Суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, наведені прокурором у клопотанні про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які доведені прокурором в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, знову обвинувачується у вчиненні злочинів, які є багатоепізодними, тому усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, може навмисно переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Однак, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, що доведені у судовому засіданні, під час розгляду клопотання, прокурором не доведено.

Враховуючи наявність вищевказаних ризиків, а також злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , якому притаманний високий ступінь суспільної небезпеки, особу обвинуваченого, його вік, наявність постійного місця проживання, суд вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України щодо обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, беручи до уваги обставини, за яких було вчинено злочини, характер та наслідки їх вчинення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 домашній арешт, шляхом заборони залишати житло в певний період доби.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні, прокурор звернувся із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки продовжують існувати ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 10 серпня 2024 року.

Захисник адвокат ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк домашнього арешту.

Так, відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2022 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, продовжений строк якого закінчується 10 серпня 2024 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України та ч. 6 ст. 181 КПК України, якими суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку домашнього арешту, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, дані, що характеризують його особу, та наявність ризиків, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він обвинувачується, в тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років; обвинуваченому відомі свідки та інший обвинувачений у даному кримінальному провадженні, а тому, він може незаконно впливати на них з метою дачі неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань; ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні багатоепізодних злочинів, які мали місце у різний час та дату, а отже існує ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Отже, обставини кримінального провадження свідчать, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом в нічний час, обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, а тому строк такого слід продовжити.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 та заборонити йому залишати житло за адресою місця проживання у певний період доби до 08 жовтня 2024 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 181, 199, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до прокурора та суду за кожним викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів ДМС України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а обвинувачений ОСОБА_4 негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до прокурора та суду за кожним викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування; утримуватися від спілкування з свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів ДМС України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали щодо запобіжних заходів у виді домашнього арешту, застосованих щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 23 год. 59 хв. 08 жовтня 2024 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 передати на виконання в Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 передати на виконання в відділ поліції (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Головуючий суддя ОСОБА_1