Справа № 216/2960/24
провадження 1-в/216/119/24
УХВАЛА

іменем України

06 вересня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні районного суду в м. Кривому Розі подання Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, відносно засудженого ОСОБА_4 , щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу,-

в с т а н о в и в:

За вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000,00 грн.

30 липня 2024 року до суду надійшло подання Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в якому порушується питання у порядку ч. 3 ст. 26 КВК України, про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відносно засудженого, в обґрунтування якого зазначено, що вищезазначений вирок суду 26.07.2024 набрав законної сили та 29.07.2024 надійшов на виконання до уповноваженого органу з питань пробації. Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Станом на 29.07.2024 Центрально-Міський РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не отримував від засудженого документу про сплату штрафу. В ході бесіди з ОСОБА_4 стало відомо, що останній не планує сплачувати штраф. Згідно з повідомленням з Державної податкової служби, інформація щодо джерел виплачених доходів за 1 квартал 2024 року в Державному реєстрі стосовно засудженого відсутня. З урахуванням викладеного, орган пробації просить розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу щодо засудженого ОСОБА_4 відповідно до закону.

Прокурор надав заяву про здійснення судового засідання без застосування технічних засобів фіксації процесу, просив відмовити у задоволенні подання.

Представник Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та засуджений до суду не з`явились.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що останнє задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як зазначено у поданні засуджений ОСОБА_4 у передбачений законом строк не сплатив призначений за вироком суду штраф в сумі 17000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Разом із тим, відповідно до розділу 3 наказу Міністерства юстиції України №1301/5 від 27.04.2018 «Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу», якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 26 КВК України зазначено, що у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Поряд з цим статтею 53 КК України передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, приховування доходів тощо. А за змістом ст. 389 КК України, ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом, Металургійний РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не надав суду доказів умисного невиконання ОСОБА_4 вироку суду. При цьому відповідь з Державної податкової служби, щодо джерел виплачених доходів за 1 квартал 2024 року про відсутність доходів засудженого, суд не може взяти до уваги як характеристику майнового стану засудженого, оскільки згідно з матеріалами кримінального провадження засуджений з 15.04.2024 зарахований на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , де отримує заробітну плату.

Відтак суд позбавлений можливості у повній мірі оцінити всі обставини, зазначені у поданні, а отже, доходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні подання.

З огляду на викладене, враховуючи, що суду не надано достовірних доказів навмисного ухилення засудженого від сплати штрафу, а висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях, слід відмовити у задоволенні подання.

Керуючись ст. 53 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, відносно засудженого ОСОБА_4 , щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_5