Дата документу 31.07.2024 Справа № 335/864/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/864/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/359/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна - ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладений арешт на мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 PRO Max», IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператору НОМЕР_3 , вилучені 02 травня 2024 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку,

за участю прокурора ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 в режимі відеоконференції (EASYCON).

Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладений арешт на мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 PRO Max», IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператору НОМЕР_3 , вилучені 02 травня 2024 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на цій стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна. Накладення арешту на вищезазначене майно відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є протиправною, незаконною.

Вказує, що ОСОБА_7 , немає жодного відношення до даного кримінального провадження, та дані обставини підтверджуються результатами обшуку.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі відсутні відомості про те, що клопотання про арешт майна було погоджено прокурором, що в свою чергу є порушенням з боку органів досудового розслідування ст.171 КПК України.

На переконання апелянта, органом досудового розслідування не доведено потреби для накладення арешту на майно.

Вказує, що дозвіл на обшук не містив дозволу вилучати саме цей мобільний телефон, що в свою чергу призвело до втручання у приватне спілкування ОСОБА_7 .

Крім того, зазначає, що оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування щодо вилучення майна або накладення арешту на нього.

Також, вказує, що з оскаржуваної ухвали не убачається, що інформація, яка міститься на мобільному телефоні та сім картці, потребує експертного дослідження або, що дане майно отримане в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом, або знаряддям його вчинення.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 добровільно надала логічний пароль від телефону для його огляду слідчому та оперативнику.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 03 травня 2024 року слідчий поштою подав слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив таке.

Слідчою групою, до складу якої включені слідчі СУ ГУНП в Запорізькій області та ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.5 ст.191 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР 06 червня 2023 року за № 0000057.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 червня 2023 року до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя надійшла заява директора з безпеки АТ «Мотор Січ» щодо факту розтрати працівниками товариства, які є матеріально відповідальними особами, майна зазначеного товариства комплектуючих та запасних частин до авіадвигунів, вчиненої за попередньою змовою групою осіб та у великому розмірі.

Також, встановлено, що на території м.Запоріжжя діє група осіб з числа працівників ПАТ «Мотор Січ» та осіб, непрацюючих на зазначеному підприємстві, які протягом тривалого часу, шляхом внесення недостовірної інформації до звітної документації, приховують нестачу на підприємстві товарно-матеріальних цінностей та здійснюють розкрадання товарно-матеріальних цінностей підприємства у вигляді комплектуючих запасних частин до авіадвигунів. Викрадені з ПАТ «Мотор Січ» комплектуючі до авіадвигунів, в подальшому, зазначені особи постачають через довірених осіб на Акціонерне товариство «БОРИСФЕН», яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , кімнати 1-4.

Крім того, комплектуючі до авіадвигунів фігуранти постачають на міжнародний тіньовий ринок, так як у ряді країн є необхідність у здійсненні ремонтів авіадвигунів, які раніше виготовлялись підприємством ПАТ «Мотор Січ», а в теперішній час в них є потреба.

Під час досудового розслідування встановлено, що до зазначеного кримінального правопорушення причетні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

02 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2024 року слідчим проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone» моделі «12 PRO Max», IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператору НОМЕР_3 .

Вилучений під час обшуку мобільний телефон з сім-карткою визнані речовими доказами в кримінальному проваджені.

Посилаючись на те, що вилучений під час обшуку мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим необхідно забезпечити його збереження для подальшого проведення слідчих та інших процесуальних дій, зокрема призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи з метою копіювання та виявлення можливих видалених файлів, дзвінків, листувань між абонентами, скріншотів тощо, та те, що незастосування арешту до вилученого майна може призвести до його приховування, знищення, відчуження, слідчий просив суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження, представником власника майна - адвокатом ОСОБА_6 зазначено, що він та власник майна не брали участі при розгляді клопотання, про прийняте рішення дізнались 14 травня 2024 року із листа електронної пошти, в якому містилась цифрова копія оскаржуваної ухвали. Підписання та оформлення повного тексту ухвали відбулося в позаробочий час лише 13 травня 2024 року, тобто у останній день на апеляційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів вважає за можливе поновити апелянтам строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 08 травня 2024 року, оскільки вказані причини пропуску такого строку, на думку колегії суддів, можна визнати поважними.

Заслухавши доповідь судді; представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги; прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею зазначених вимог закону враховано не в повній мірі при розгляді клопотання, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, Відділом поліції №1 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000057 від 06 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ч.1 ст.263 КК України.

21 грудня 2023 року до складу слідчої групи, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057 включено слідчих СУ ГУНП в Запорізькій області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 червня 2023 року до Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя надійшла заява директора з безпеки АТ «Мотор Січ», щодо факту розтрати працівниками АТ «Мотор Січ», які є матеріально відповідальними особами, майна указаного державного підприємства - комплектуючих запасних частин до авіадвигунів, учиненої за попередньою змовою групою осіб та у великому розмірі.

Відповідно до рапорту ст. o/y УСР в Запорізькій області ДСР НПУ, в рамках виконання доручення, наданого у порядку ст.36 КПК України, було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення (злочину) може бути причетна в т.ч. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

09 квітня 2024 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 з метою встановлення та вилучення комплектуючих до авіадвигунів, запасних частин до авіадвигунів, деталей до авіадвигунів, банківських карток, договорів, матеріалів технічної документації на деталі, мобільних телефонів, ноутбуків, планшетів, сім-карток операторів стільникового зв`язку, стартових пакетів, блокнотів, чорнових записів, нотаток, відеокамер та серверів до них, грошових коштів, що могли бути здобуті в ході протиправної діяльності, та інших речей та предметів, що можуть мати значення у кримінальному провадженні.

02 травня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , у присутності ОСОБА_7 виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «Iphone», моделі «12 Рго Мах», МЕ: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 .

06 травня 2024 року слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_8 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про арешт вище вказаного майна. В обґрунтування клопотання зазначено, що вилучений мобільний телефон та сім-картка має доказове значення у кримінальному провадженні. У органу досудового розслідування є необхідність у призначені судової-комп`ютерної технічної експертизи з метою копіювання та виявлення можливих видалених файлів, дзвінків листувань між абонентами, скріншотами, тощо, та у подальшому проведення їх огляду, вказані відомості можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підтвердження доводів клопотання слідчого наданий витяг з ЄРДР за №0000057, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України; доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.40 КПК України; рапорти старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Запорізькій області ДСР НП України; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 19 липня 2023 року; заява про вчинення кримінального правопорушення; протокол обшуку 30 січня 2024 року; повідомлення про підозру ОСОБА_13 від 01 лютого 2024 року; інформація про особу з Державної міграційної служби України; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії знаття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31 жовтня 2023 року; протокол огляду від 10 листопада 2023 року; копія ухвали від 09 квітня 2024 року; протокол обшуку від 02 червня 2024 року; постанова про визнання речовими доказами та вирішення питання про їх зберігання від 03 травня 2024 року та інші копії документів, якими, на думку ініціатора клопотання, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Слідчим зазначено, що метою накладення арешту на вказаний мобільний телефон та сім-картку є збереження речових доказів, які відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 03 травня 2024 року визнанні речовим доказом в кримінальному провадженні №0000057 від 06 червня 2023 року.

Так, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В той же час, клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування на підтвердження того факту, що вилучений під час обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_7 мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 PRO Max», IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператору НОМЕР_3 , дійсно є доказом кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

В клопотанні конкретно не зазначено, яке саме доказове значення має вищевказане майно у кримінальному провадженні.

Згідно з наявними матеріалами, в рамках вказаного кримінального провадження було повідомлено про підозру ОСОБА_13 .

ОСОБА_7 не є підозрюваною у цьому провадженні. Відомостей, які об`єктивно свідчили би про можливу її причетність до кримінальних правопорушень передбачених, які розслідуються, в матеріалах провадження немає.

Твердження слідчого у клопотанні про те, що вилучений мобільний телефон та сім-картка, які належать ОСОБА_7 , має доказове значення у цьому провадженні, нічим не підтверджуються.

В свою чергу, те, що вказане майно визнано речовим доказом у провадженні, само по собі безумовно не може свідчити про те, що це майно дійсно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Клопотання прокурора, всупереч вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності вказаного арешту.

Отже, за таких умов накладення арешту під час досудового розслідування на майно, яке не відповідає критеріям ст.98 КПК України, та яке належить фізичній особі, яка не має статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, є безпідставним та необґрунтованим.

Дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів доходить висновку, що ініціатором клопотання не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, та не доведено що унаслідок застосування вищевказаного арешту може бути виконано завдання, для виконання якого подано клопотання.

З огляду на зазначене, доводи представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, є слушними.

Окрім того, при апеляційному розгляді прокурор зазначила, що на цей час вже відпала необхідність в накладенні вищевказаного арешту на майно ОСОБА_7 , оскільки всі слідчі дії вже здійсненні, обвинувальний акт в рамках цього кримінального провадження щодо інших осіб направлений до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя. Вилучені у ОСОБА_7 речі не мають доказового значення в цьому провадженні.

Отже, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, як і самої доцільності такого арешту в цьому випадку не доведено.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що, всупереч вимогам ст.ст.94, 370 КПК України, слідчий суддя не здійснив повного і всебічного дослідження всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не оцінив додані до клопотання докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у наслідок чого дійшов передчасних висновків про необхідність накладення вищевказаного арешту, та свої висновки належним чином не вмотивував в оскаржуваній ухвалі, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи зазначене, вказана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладений арешт на мобільний телефон марки «iPhone» моделі «12 PRO Max», IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператору НОМЕР_3 , вилучені 02 травня 2024 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку, скасувати.

Відмовити у задоволенні вищезазначеного клопотання слідчого.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4