ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000045 від 15.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Офірна Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2012 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено, та який тривав на момент вчинення кримінального правопорушення та діє по теперішній час.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 № 20 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом час мобілізації солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття

Однак, під час дії воєнного стану, напередодні 03.06.2022, у військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання покладених на нього обов`язків військової служби.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, займаючи посаду старшого стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), 03.06.2022, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , та безпідставно ухилявся від виконання обов`язків військової служби до 14.06.2022, до моменту повернення до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2022 № 124 солдат ОСОБА_4 прибув до розташування військової частини після самовільного залишення та зарахований на всі види забезпечення.

Крім того, під час дії воєнного стану, напередодні 03.07.2022, у військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання покладених на нього обов`язків військової служби.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, займаючи посаду старшого стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частин НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), 03.07.2022, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , та безпідставно ухилявся від виконання обов`язків військової служби до 18.08.2022.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій ст..407, тобто військовослужбовцем.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні було надано угоду про визнання винуватості від 17.07.2024 року, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , яку в судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просять затвердити.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

З огляду на надану угоду прокурор у справі ОСОБА_3 , будучи уповноваженою особою відповідно до ст. 36 КПК України та обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України в присутності захисника ОСОБА_5 , уклали угоду, на підставі якої ОСОБА_4 зобов`язується визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч.5 ст. 407 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України за вказаних в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах. ОСОБА_4 роз`яснено наслідки затвердження такої угоди, передбачені ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Переконавшись в тому, що ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, а також в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду, оскільки підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України суд не встановив.

Розмір витрат на залучення експерта відсутній.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 314, 374, 474, 475, 484 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.07.2024 року, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000045 від 15.06.2022.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 у строк покарання строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом з 05.06.2024 по 29.07.2024, включно, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, визначивши зарахований строк покарання, а також строк перебування під цілодобовим домашнім арештом до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області,з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1