печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

захисника - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у кримінальному провадженні № 0001070 від 28.06.2023, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024 в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у кримінальному провадженні № 0001070 від 28.06.2023.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що 20.02.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7971/24-к клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001070 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задоволено.

28.02.2024 заставодавцем АО «РІ ГРУП» було внесено застава у розмірі 584 000 грн. за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2024 по справі № 757/7971/24-к, відповідно до платіжної інструкції № 1215.

17.04.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/17161/24-к продовжено строк застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001070, а саме до 15.06.2024 включно.

Так, адвокат зазначає, що, станом на день звернення, є підстави для зміни запобіжного заходу, що свідчать про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Адвокат стверджує, що ризики, на які посилалась сторона обвинувачення, є мінімізовані, оскільки підозрюваний зацікавлений у проведенні повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування. Підозрюваний має постійне місце проживання, має неповнолітню дитину, утримує цивільну дружину, тобто в останнього навяні міцні соціальні зв`язки.

Провадження здійснюється з 28.06.2023, проведено усі можливі заходи щодо встановлення наявності усіх речових доказів, а саме проведено обшуки за місцем проживання та роботи підозрюваних, допитано свідків, отримано та проведено тимчасові доступи, витребувано докази на підставі ст. 93 КПК України.

Крім того, починаючи із початку застосування запобіжного заходу, ОСОБА_4 або будь- хто інший, діючи від його імені не здійснював дій щодо перешкоджання кримінальному провадженню.

Орган досудового розслідування та процесуального керівництва, станом на 19.07.2024, не володіє інформацією щодо можливих протиправних дій з боку підозрюваного на шкоду кримінальному провадженню.

Так, станом на 19.07.2024, органом досудового розслідування не встановлено наявності нових ризиків.

Обов`язки щодо ОСОБА_4 органом досудового розслідування не продовжено.

Разом із цим, органом досудового розслідування не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на порушення ОСОБА_4 вказаних обов`язків, починаючи з 26.08.2023.

З урахуванням зазначеного, адвокат вважає, що ризики під час дії обов`язків зменшились, а тому є підстави для зміни запобіжного заходу та поверненню застави застводавцю.

Адвокат та підозрюваний підтримали клопотання, посилаючись на обставини зазначені в ньому.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що на даний час обставини та підстави, у зв`язку із якими було застосовано запобіжний захід, не змінились, а обставини, що характеризують особу підозрюваного враховувались при застосуванні запобіжного заходу та не є підставами для зміни запобіжного заходу.

Окрім цього, прокурор зазначив, що підозрюваний перебуває під дією запобіжного заходу у вигляді застави, яка і стимулює належну поведінку підозрюваного.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001070 від 28.06.2023.

25.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

05.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.

20.02.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7971/24-к клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001070 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 19.04.2024 включно.

Одночасно, було визначено альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 584 000 грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

28.02.2024 заставодавцем АО «РІ ГРУП» було внесено заставу у розмірі 584 000 грн. за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2024 по справі № 757/7971/24-к, відповідно до платіжної інструкції № 1215.

Таким чином, з 28.02.2024 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього обов`язків:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

17.04.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/17161/24-к продовжено строк застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001070, а саме до 15.06.2024 включно.

21.06.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/28051/24-к продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001070 від 28.06.2023 до дванадцяти місяців, тобто до 25.08.2024.

Так, статями 200, 201 КПК України регламентовано порядок розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Зокрема, у відповідності до ст.201 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції, якого здійснюється досудове розслідування - підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Так, з досліджених слідчим суддею ухвали про застосування запобіжного заходу, вбачається, що визначаючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання, слідчий суддя виходив з обставин інкримінованого злочину, наявності обґрунтованої підозри та ризиків, визначених статтею 177 КПК України.

Отже, наявність можливої обґрунтованої підозри та ризиків кримінального провадження перевірялася під час застоусвання запобіжного заходу. Разом з тим, «обґрунтованість підозри» - поняття, яке не є незмінним протягом всього досудового розслідування. Зі сплином строку досудового розслідування відомості, на яких ґрунтується підозра, мають стати більш спроможними на користь причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах частини п`ятої статті 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

З огляду на вказане, доводи сторони захисту, щодо сімейного стану підозрюваного, його соціальних зв`язків, поведінки підозрюваного були предметом оцінки слідчого судді, як під час застосування запобіжного заходу так і його продовження.

Варто додати, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

З врахуванням встановлених обставин, стороною обвинувачення в судовому засіданні було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу та його продовження відносно підозрюваного не втратили свою актуальність та продовжують свою дію, а доводи на їх спростування були предметом дослідження слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу та продовженні обов`язків, а тому з урахуванням вказаного, слідчий суддя вважає, що доводи сторони захисту необгрунтованими.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що гідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Тобто, з моменту внесення застави, підозрюваний є особою, відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Відтак, слідчий суддя вважає, що підозрюваний перебуває під запобіжним заходом у вигляді застави, яка є достатнім заходом на момент розгляду клопотання, який забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного та досягнення мети кримінального провадження та не свідчить про необхідність зміни запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки процесуальна поведінка підозрюваного забезпечується заставою, яка була внесена у розмірі 584 000 грн.

Таким чином, під час судового розгляду слідчим суддею не встановлено обставин, які не були враховані під час застосування запобіжного заходу та поряд із цим, захистом не надано слідчому судді даних та не наведено доводів щодо зменшення чи невілювання існуючих в провадженні ризиків.

Відтак, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у кримінальному провадженні № 0001070 від 28.06.2023,- відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_8