КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/3805/22 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5507/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2024 року про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2024 року, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , під вартою до 17 листопада 2024 року включно.

Захисник ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обвинувачений має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, матір інваліда ІІ групи та має проблеми зі здоров`ям. Захисник вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із необгрунтованими ризиками заявленими стороною обвинувачення. Захисник зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо наявності ризику переховуватись від суду, оскільки відсутні докази, які об`єктивно вказували на можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду. Зазначає, що ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні є необгрунтованим та недоведеним стороною обвинувачення, оскільки такий вплив жодним чином не буде мати будь - яких позитивних наслідків у кримінальному провадженні для обвинуваченого ОСОБА_7 , так як кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 не є приватним, а отже і виключає сам ризик такого впливу. Крім того, захисник стверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 не вчиняв будь - якого тиску на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні та до цього часу такий ризик не з`явився, а отже відсутня така необхідність у такому запобіжному заході як тримання під вартою. Зазначає, що стороною обвинувачення не долучено до клопотання про продовження запобіжного заходу жодних доказів, які б підтверджували наявні ризики у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на доведеність існування заявлених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Продовження найсуворішого запобіжного заходу зумовлене тим, що ОСОБА_7 на даний момент обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, яка не досягла чотирнадцяти років, а суд першої інстанції вважає доведеними заявлені прокурором ризики, а саме те, що обвинувачений перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на не допитаних свідків, потерпілу та законного представника потерпілої у кримінальному провадженні. Окрім того, суд врахував порушення обвинуваченим попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на наведене, підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим належну процесуальну поведінку, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника на те, що обвинувачений має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, матір інваліда ІІ групи та має проблеми зі здоров`ям, саме по собі не може слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність зазначених ризиків в клопотанні прокурора, колегія суддів вважає непереконливими.

Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2024 року про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4