УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2024 р. Справа № 596/139/24

Провадження № 1-в/596/50/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

начальника Чортківського районного сектору

№3 філії Державної установи «Центр пробації» в

Тернопільській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин подання начальника Чортківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність до чинного законодавства стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хоростків, Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, тимчасово не працюючого.

Засудженого вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2024 року за ч.2 ст.190 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням йому іспитового строку терміном в 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладені обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Чортківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 звернулася із поданням про приведення судового рішення у відповідність до чинного законодавства стосовно ОСОБА_5 та звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння. Посилається на те, що на обліку Чортківського РС №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області з 23.04.2024 року перебуває ОСОБА_5 , який засуджений за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2024 року за ч.2 ст.190 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням йому іспитового строку терміном в 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладені обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. В обгрунтування клопотання посилається на те, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно вироку Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2024 року, ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України шахрайство. З метою особистого збагачення, вказав, що у належному йому будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , проживали внутрішньо переміщені особи, які у вказаному будинку не проживали. В результаті неправдивих відомостей ОСОБА_5 . Товариством Червого Хреста України, нараховано та виплачено за період: з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року як компенсація витрат за тимчасове розміщення ВПО, кошти в сумі 1680 гривень; з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року як компенсація витрат за тимчасове розміщення ВПО, кошти в сумі 1860 гривень; з 01.04.2023 року по 30.04.2023 року як компенсація витрат за тимчасове розміщення ВПО, кошти в сумі 886,20 гривень; з 01.05.2023 року по 31.05.2023 року як компенсація витрат за тимчасове розміщення ВПО, кошти в сумі 915,74 гривень; з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року як компенсація витрат за тимчасове розміщення ВПО, кошти в сумі 886,20 гривень; з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року як компенсація витрат за тимчасове розміщення ВПО, кошти в сумі 915,74 гривень; з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року як компенсація витрат за тимчасове розміщення ВПО, кошти в сумі 915,74 гривень; з 01.09.2023 року по 30.09.2023 року як компенсація витрат за тимчасове розміщення ВПО, кошти в сумі 886,20 гривень. Враховуючи положення ст.ст.5, 74 КК України, особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. При встановлених обставинах, просить вирішити питання про приведення вироку суду від 22.03.2024 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства та звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння.

Представник Чортківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі з підстав наведених у ньому.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи в його відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо задоволення клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Суд, розглянувши матеріали подання та кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно приписів п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024№ 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 9.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50% від його розміру становив, відповідно, 1342 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024), викрадення чужого майна шляхом крадіжки вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу та Закону 3886-IX, на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн.

Як встановлено, вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2024 року засуджено ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням йому іспитового строку терміном в 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладені обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Згідно пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, визнаного вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22.03.2024 року доведеним, спрямованість шахрайських дій ОСОБА_5 була направлена на незаконне заволодіння коштів Товариства Червоного Хреста України, які йому нараховано та виплачено як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, які вчинялись щомісячно, шляхом написання заяв, в яких останій зазначав неправдиві відомості. Тобто, кожний з епізодів шахрайських дій ОСОБА_5 (відомості про кожен з яких вносились до ЄРДР), має свою суб`єктивну сторону і самостійний умисел, який виникав щоразу перед вчиненням окремого епізоду злочинних дій. Обвинувачення не містить даних, що дії ОСОБА_5 охоплювались єдиним злочинним наміром, що охоплював заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, що об`єднує всі вчинені ним діяння. Тому, дії ОСОБА_5 мали характер повторності (повторність тотожних злочинів) й кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, за кваліфікуючою ознакою повторності.

З врахуванням наведеного, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинявся продовжуваний злочин, який складався з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

Як слідує із вироку суду, вартість коштів Товариства Червоного Хреста України, які нараховано та виплачено засудженому і якими незаконно заволодів ОСОБА_5 по кожному з епізодів шахрайських дій (02.03.2023 року 1680 грн., 03.04.2023 року 1860 грн., 02.05.2023 року 886,20 грн., 05.06.2023 року 915,74 грн., 04.07.2023 886,20 грн., 01.08.2023 року 915,74 грн., 01.09.2023 року 915,74 грн., 02.10.2023 року 886,20 грн.) є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на дату вчинення кримінального правопорушення, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму, що станом на 2023 рік становить 2684 грн.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Таким чином, під час судового розгляду даного подання встановлено підстави, передбачені ч. 2 ст. 74 КК України, для негайного звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання за діяння, караність якого законом усунена, від покарання, призначеного вироком (ч. 2 ст. 74 КК України).

Враховуючи те, що під час судового розгляду даного подання встановлено підстави, передбачені ч. 2 ст. 74 КК України, для негайного звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку з усуненням караності діяння, подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Чортківського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність до чинного законодавства - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хоростків, Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , звільнити від призначеного покарання за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22.03.2024 року за ч.2 ст.190 КК України (справа №596/139/24), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 25 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_6