Провадження № 1-кс/175/4019/24
19 листопада 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Слідчий суддя Дніпропетровського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 захисника адвоката ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кухітська Воля, Зарічненського району Рівненської області, з повною загальною освітою, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , 2016 року народження, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває в розпорядженні начальника 1 прикордонного загону (остання займана посада інспектор прикордонної служби 2 категорії водій першого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави відділу прикордонної служби №2 1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ), старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її в розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 05 червня 2023 року в денний час доби (більш точно час під час досудового розслідування не встановлено) не прибув вчасно з лікувального закладу до місця служби місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яке розташоване в АДРЕСА_2 та проводить час на власний розсуд, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.
19 квітня 2024 року солдату ОСОБА_5 в порядку ч.2 ст. 135, ч.1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Обґрунтованість повідомленої солдату ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, документами та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.
28 серпня 2024 року в провадження Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
18 листопада 2024 року о 19:50 годині ОСОБА_5 було затримано та 19 листопада 2024 року доставлено до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На думку прокурора, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки в сукупності всі зібрані фактичні дані про обставини злочину у кримінальному провадженні, та наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, вказують на наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотання прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердив вищенаведене та наполягав на задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, просив в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу відмовити.
Захисник висловив позицію узгоджену зі своїм підзахисним, просив врахувати міцність соціальних зв`язків, а також на відсутність ризиків.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Причетність ОСОБА_5 вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження.
19 квітня 2024 року солдату ОСОБА_5 в порядку ч.2 ст. 135, ч.1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Вимоги щодо вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру, визначені ч.1 ст. 278, ст.136 КПК України дотримано.
27 квітня 2024 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 було оголошено у розшук.
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді судом клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
18 листопада 2024 о 19:50 годині ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року.
На момент затримання, строк дії ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 не сплив.
19 листопада 2024 року о 12:00 годині підозрюваному вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розгляд клопотання розпочато з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.
Даючи оцінку доводам щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею приймається до уваги наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений під час судового розгляду, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 щодо кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Також слідчий суддя приймає до уваги правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90 р., відповідно до якого «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний: перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; оцінити наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК; оцінити в сукупності обставини, зазначені законодавцем в ч.1 ст. 178 КПК; виконати всі дії при розгляді клопотання, передбачені ст.193 КПК; встановити доведеність неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.3 ч.1 ст.194 КПК).
Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швеи?царіі?» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такии? и?ого незначнии? ступінь, якии? не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, и?ого моральні переконання, маи?новии? стан і зв`язки з державою, в якіи? він зазнає судового переслідування, а також контакти підозрюваного.
На виконання вимог ст.ст.177-178 КПК України, враховуючи ймовірну тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_5 у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розглядом клопотання доведена наявність таких ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.
- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.
- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний вчиняючи самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці. Що може вказувати, на бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість повторної втечі підозрюваного.
Вказані обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатимуть ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню за участю підозрюваного та переважають над встановленою розглядом клопотання міцністю соціальних зв`язків (одружений, має дитину 2016 року, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання).
До обставин (ризиків), які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, безумовно належить військова агресія проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відтак доходжу висновку, що жоден інший запобіжний захід не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який достовірно знаючи про обов`язок проходити військову службу, будучи обізнаним про оголошення воєнного стану в державі, замість несення обов`язків військової служби вчинив кримінальне правопорушення, усвідомлюючи при цьому наявність кримінальної відповідальності, тим самим подав особистий приклад поведінки у період воєнного стану, який підриває авторитет держави, військової частини, боєздатність підрозділу та обороноздатність держави в цілому, деморалізує інших військовослужбовців і спонукає до порушення ними військової дисципліни та нехтування своїм конституційним обов`язком захисту Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України.
У відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.408 КК України не визначає.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання - з 19 години 50 хвилин 18 листопада 2024 року.
Строк дії ухвали до 19 години 50 хвилин 16 січня 2025 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1