ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2913/24 Справа № 203/6127/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2024 року у кримінальному провадженні № 0003048 від 03 серпня 2023 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 16.05.2024 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України в силу ч.4 ст.70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 12 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0003048 від 03.08.2023 між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_6 .

Визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким, призначеним вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2024 року у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання тримання його під вартою згідно з вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2024 з 03 квітня 2024 року по день постановлення даного вироку.

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винуватий за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану за таких обставин.

ОСОБА_11 02.08.2023 приблизно о 13 год. 30 хв., прибув до приміщення магазину супермаркету «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул. Пастера 2, де вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв із торгівельної полиці товар, який належить ТОВ «Вигідна покупка», а саме: накопичувач тв.мет. USB T&G Veg121, чорний 16 ГБ, вартістю 129 грн., у кількості 2 штуки, навушники бездротові Wireless TWS-4, вартістю 399 грн., у кількості 2 штуки, на загальну суму 1 056 грн., та поклав вищевказані товари магазину до своєї поясної сумки з метою подальшого виносу товару без оплати.

Після чого, ОСОБА_11 , утримуючи при собі вищезазначене майно пройшов через касову зону супермаркету «Аврора», не оплативши вищезазначений товар та намагався залишити місце скоєння кримінального правопорушення однак, виконавши усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони з викраденим майном за межами касової зони супермаркету «Аврора».

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна противність діяння.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість вироку, оскільки судом встановлено, що обвинувачений вчинив 02.08.2023 замах на викрадення чужого майна (крадіжку), загальна вартість якого становить 1056 гривень.

Водночас, посилаючись на ст. 58 Конституції України, оскільки 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів №3886-ІХ від 18 липня 2024, то крадіжка на суму до 3028 гривень (двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) є дрібною крадіжкою, за скоєння якої передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином декриміналізовано крадіжку чужого майна на суму до 3028 гривень, а Закон, який передбачав кримінальну відповідальність за крадіжку, якщо його вартість на момент її вчинення перевищує 0,2 неоподатковуваний мінімум доходів громадян, втратив свою чинність.

Отже з 09.08.2024 крадіжка чужого майна на суму до 3028 гривень не є кримінально караним діянням, тому вирок суду підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник в режимі відеоконференції, обвинувачений та його законний представник підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити, з огляду на рішення Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду та Закону, який покращує становище обвинуваченого.

Мотиви апеляційного суду.

За вимогами статті 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для закриття кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про їх обґрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

За приписами ч. 6 ст. 3 КК зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

Вказаним Законом №3886-IX внесені зміни у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином статті 185, 190, 191 КК фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24, відповідно до якого Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як слідує з вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК 02.08.2023.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 гривні та 50 відсотків від цього розміру становлять 1342 гривні.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684 гривні.

Згідно з вироком загальна вартість майна, на викрадення якого посягався ОСОБА_7 , становить 1056 гривень.

З огляду на те, що вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 гривні, до цього діяння має застосуватися положення ст. 5 КК, оскільки це діяння не підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з абз. 5 ч. 7 ст. 284 КК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої... цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та положення ст. 417, п. 4-1 ст. 284 КПК, апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 підлягає закриттю, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а вирок суду першої інстанції скасуванню.

Окрім цього, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За змістом наведеної норми КПК процесуальні витрати сторони обвинувачення на проведення експертиз у певному кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України без окремого судового рішення, а їх покладення на обвинуваченого здійснюється лише у разі ухвалення обвинувального вироку за умови належного документального підтвердження.

Оскільки в цьому кримінальному провадженні апеляційний суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, процесуальні витрати не можуть бути стягнені з обвинуваченого, а мають бути віднесені на рахунок держави.

Також апеляційний суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги захисника, тому вона підлягає задоволенню, вирок суду скасуванню із закриттям кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 417 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2024 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України скасувати.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: накопичувач тв.мет. USB T&G Veg121, чорний 16 ГБ у кількості 2 штуки, навушники бездротові Wireless TWS-4 у кількості 2 штуки, які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого повернути за належністю потерпілому.

Процесуальні витрати у розмірі 238 гривень 98 копійок віднести на рахунок держави.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4