Справа № 373/2606/23
УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2024 року м.Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000497 від 26.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор просила закрити провадження стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна протиправність за інкриміноване йому діяння, а саме у зв`язку з набранням чинності Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Потерпіла ОСОБА_4 вважала, що кримінальне провадження необхідно закрити.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти закриття провадження з цієї підстави.

Суд, заслухавши прокурора, думку потерпілої та позицію обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що у період дії воєнного стану на території України, 23.10.2023 близько 10 год. (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для власника квартири ОСОБА_4 , викрав мобільний телефон «Neffos X20 2/32 GB», вартістю 2309,30 грн, який знаходився на балконі вказаної квартири та належить останній. Відразу після викрадення мобільного телефону ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2309, 30 грн.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, ст.51 КУпАП викладено у новій редакції, згідно якої максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

За змістом обвинувального акта кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив 23 жовтня 2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру складали 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн (1342*2=2684).

Діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2309,30 грн.

Враховуючи те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою становить 2309,30 грн, і ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, вчинене ним діяння не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до пп.1-2) п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно із п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що вчинене ОСОБА_5 діяння не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, а також, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження відносно нього слід закрити у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288,314,372,479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000497 від 26.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: карту пам`яті для мобільного пристрою, на якій міститься напис «Sampisk Ultra 32 GB» та мікро сім картку мобільного оператора «Lifecell», -повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1