справа № 362/3519/24
провадження № 1-в/362/297/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні подання Фастівського районного відділу № 1 філії Держаної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від призначеного судом покарання засудженої ОСОБА_3 на підставі частини 2 статті 74 КК України й

установив:

Уповноважений орган з питань пробації звернувся до суду з поданням, в якому, посилаючись на набрання чинності Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), просить звільнити засуджену від призначеного судом покарання.

Учасники судового провадження до суду не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Наведені обставини в силу частини 5 статті 539 КПК України не перешкоджають проведенню розгляду подання. З цих самих підстав відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Так, Васильківський міськрайонний суд Київської області вироком від 27 травня 2024 року засудив ОСОБА_3 за частиною 4 статті 185 КК України, призначив їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнив її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік три місяці.

За змістом указаного вироку засудженою вчинено таємне викрадення чужого майна (крадіжку) 09 березня 2024 року на суму 947,87 грн. і 14 березня 2024 року на суму 1550,85 грн.

Законом № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за статтею 51 КУпАП.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028,00 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (у редакції станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2024 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3028,00 грн.

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з частиною 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За змістом пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Отож суд вважає за необхідне застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КК України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 статті 74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, ураховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом № 3886-IX, та виходячи з приписів частини 1 статті 5, частини 2 статті 74 КК України, клопотання уповноваженого органу з питань пробації належить задовольнити.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд

постановив:

задовольнити подання.

На підставі частини 2 статті 74 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1