Провадження № 1-в/643/368/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про про звільнення засудженого від покарання у зв`язку із усуненням Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності діяння відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 25.03.2023 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком згідно ст. 75 КК України на 2 роки, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Заступник начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулась в суд з поданням про звільнення засудженої ОСОБА_3 від призначеного покарання, в обґрунтування якого зазначила, що з 10.07.2023 на обліку Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області перебуває ОСОБА_3 , засуджена 25.03.2023 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років обмеження волі, звільнена від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладено в новій редакції.

Відповідно до вказаного Закону, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення злочину менша прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого Законом України «Про Державний бюджет», то таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та буде каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2023 становив 2 684,00 грн.

ОСОБА_3 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме спричинення потерпілій стороні матеріальної шкоди на суму 1868,16 грн, що на даний час є «дрібним викраденням», а відтак засуджений підпадає під дію Закону України № 3886-ІХ, яким фактично скасовано його кримінальну відповідальність.

Заявник просить суд звільнити засудженого від покарання, призначеного вказаним вироком суду.

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника, та просила задоволити клопотання (подання).

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання (подання) за його відсутності, клопотання (подання) просив задовольнити.

Засуджена у судове засідання не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути клопотання (подання) без участі учасників судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив: ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 25.03.2023 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років обмеження волі, звільнена від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно вироку суду, ОСОБА_3 22.10.2022 приблизно о 13:30, перебувала в супермаркеті «Рост», розташованого за адресою: м. Харків вул. Полтавський Шлях, 140, де піднявшись на 2 поверх супермаркету, біля продуктових рядів побачила комірку камери схову під № 27, у цей час у ОСОБА_3 раптово виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище. Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у сховище, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 підійшла до комірки камери схову під№ 27, декілька разів смикнула за неї в результаті чого комірка відкрилась, тим самим проникла до неї. В подальшому ОСОБА_3 таємно заволоділа майном, що належить ОСОБА_5 , а саме: полімерний пакет, всередині якого знаходились грошові кошти у сумі 1200 грн та лікарські засоби, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № 552М від 09.11.2022р.:РИСПАКСОЛ Risperidone 2мг., 60таблеток, виробник: АТ «Гріндекс, вул.Крустпілс, 53, Рига, в кількості 2-хупаковок, вартість за 1 упаковку - 143,12 грн., загальною сумою - 286,24 грн., Енап-НL, 10 мг/ 12,5 мг., Еналаприл/гідрохлоротіазид, 60 таблеток, для перорального застосування, виробник КРКА, д.д. НОМЕР_1 место, Шмарєшка цеста 6, 8501, Ново место, Словенія в кількості 2-х упаковок, вартість за 1 упаковку -190,96 грн., загальною сумою - 381,92 грн., та переклала їх до своєї власної сумки, яку мала при собі.

Після чого ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіла потерпілій матеріальну шкоду у сумі 1 868,16 гривень.

Серед питань, які виникають під час виконання вироку суду, визначених частиною другою статті 539 цього Кодексу, серед низки інших можуть вирішуватися такі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на жовтень 2022 становили 2600,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З даного приводу свій висновок 07.10.2024 надала Об`єднана Палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 278/1566/21.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 25.05.2023 завдала матеріальну шкоду потерпілій на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженої ОСОБА_3 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376, п. 13 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання (подання) задоволити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 25.05.2023, у зв`язку із усуненням Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності діяння - звільнити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1