Справа №: 398/4843/24
провадження №: 1-кс/398/1653/24
УХВАЛА

Іменем України

"01" жовтня 2024 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_3 , на бездіяльність посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ

Адвокат ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга мотивована тим, що 15 вересня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою, в якій повідомив, що його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільно вивезла їхнього спільного малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21 серпня 2024 року у невідомому напрямку з 22 серпня 2024 року і по цей час зв`язок з ними втрачено та їхнє місцеперебування заявнику невідоме. Заявник вбачає у цій ситуації ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. В порушення вимог КПК України заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не наданий, відомості до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочате.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив суд вжити заходів, зобов`язати уповноважених посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за його заявою про кримінальне правопорушення від 15 вересня 2024 року № 19416, наполягав на тому, що його сина викрадено, вважає його дружину шляхом обману змусили вивезти дитину за кордон. Припускає, що ОСОБА_7 причетна до зникнення дитини. Зв`язку із дружиною і дитиною немає з 22 серпня 2024 року. Жодних відомостей про результати розгляду його заяви від 15 вересня 2024 від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області не отримував. Переконаний, що відносно його сина ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення.

Представник Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, надав до суду витребувані докази за результатами проведеної перевірки за зверненням ОСОБА_3 .

Враховуючи положення ч. 2, ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності представника Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

15 вересня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується талоном-повідомленням № 7, відповідно до якого заяву прийнято та зареєстровано за номером 19416 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події.

Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області на подану ОСОБА_3 заяву, яку зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 19416 від 15 вересня 2024 року, повідомив, що зазначені у заяві обставини уже реєструвалися в ІКС ІПНП (ЄО) за № 17585 від 22 серпня 2024 року, під час перевірки якої встановлено, що ОСОБА_5 разом з сином ОСОБА_6 перебувають за межами України, жодної загрози життю та здоров`ю дитини немає, відтак відсутні ознаки кримінального правопорушення, оскільки за приписами ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, та в період дії режиму воєнного стану в Україні виїзд дітей віком до 16 років можливий у супроводі одного з батьків відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела. Аналогічні за змістом норми містяться у Розділі ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

В постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд вказав, що у випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як зазначено в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Також Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зробив застереження щодо недопустимості підміни нормами Закону України «Про звернення громадян» положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.

Якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК України, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України "Про звернення громадян", оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

У рішенні Конституційного Суду України у справі № 3-180/2018(1644/18) від 17 червня 2020 року зазначено, що звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження. Встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається з наданих суду письмових доказів до органу поліції надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, однак відомості про нього до ЄРДР не внесено.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що уповноваженими посадовими особами Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області в порушення вимог ст. 214 КПК України не здійснено визначених законодавством процесуальних дій після отримання відповідних заяв про кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, у межах наявних та поданих до суду доказів, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ

Скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_3 , на бездіяльність посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за заявою про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 від 15 вересня 2024 року № 19416.

Копію ухвали направити Олександрійському РВП ГУНП України в Кіровоградській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1