В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2024 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000876 від 06 жовтня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2024 року близько 21 год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік ТЦ «Роксолана» що за адресою: м.Львів, пл. Соборна, 14, діючи умисно, з метою подальшого викрадення грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку, з корисливих мотивів, незаконно привласнив банківську картку АТ АТ «Універсал банк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_4 , та відкрита на її ім`я, та яка, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційним документом.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви від 11 жовтня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, не оспорював встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності за правилами спрощеного провадження. Судом шляхом дослідження відповідної заяви встановлено, що сторони, які обізнані зі своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Окрім того, до обвинувального акта додано заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій остання зазначила, що згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, а саме привласнення ним офіційного документа, останнім не оспорювалися та беззаперечно визнавалися.

Водночас підстави розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, викладені в згаданому клопотанні прокурора, були ретельно перевірені.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 привласнення офіційного документа, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Щодо призначення ОСОБА_3 виду й розміру покарання за вказаний кримінальний проступок, то суд виходить з такого.

Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду покарання обвинуваченому, як заходу примусу, що застосовується від імені держави суд враховує, що законодавча конструкція санкції ч. 1 ст. 357 КК України передбачає можливість суду призначити покарання за вчинення діянь встановлених у ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу, пробаційного нагляду або обмеження волі.

Обрання покарання ОСОБА_3 у виді штрафу не можливе, оскільки офіційні відомості про працевлаштування обвинуваченого у матеріалах кримінального провадження відсутні.

На думку суду, покарання у виді обмеження волі із реальним відбуванням за встановлених обставин не відповідатимуть приписам ч. 1, 2 ст. 65 КК України та становитимуть надмірний тягар.

Разом з цим, враховуючи вчинення умисного кримінального правопорушення, яке кримінальний закон, а саме ст. 12 КК України відносить до кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, є внутрішньо переміщеною особою, під наглядом лікарів нарколога і психіатра не перебуває, офіційно не працює, наявність обставини, яка пом`якшує, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім буде призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 59-1 КК України.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 101 КПК.

Запобіжний захід в кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду відрахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- DVD-R диски зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- кепку зеленого кольору (хакі) із зображенням на передній частині стрілок жовтого кольору, які одна одну перетинають залишити обвинуваченому ОСОБА_3 за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1