Провадження № 1-кс/686/6410/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000510 від 28.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №0000510 від 28.09.2023 звернувся з клопотанням про арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ;

- медичні документи на ім`я ОСОБА_5 ;

- військові квитки на ім`я ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ;

- медичні документи та інші документи (направлення на МСЕК, висновки МСЕК, виписки з аблулаторних карток, виписані епікризи, довідки, копії паспортів, пенсійного посвідчення та ідентифікаційних кодів) на ім`я: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та довідка по догляду між ними, які поміщені до сейфпакету PSP4081203.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець с. Нігин, Кам`янець-Подільського району Хмельницької обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м. Хмельницький, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , організували схему ухилення від мобілізації шляхом виготовлення документів про призначення групи інвалідності з подальшим безперешкодним перетином державного кордону України.

Так, за грошову винагороду ОСОБА_4 діючи за вказівкою ОСОБА_17 організує виготовлення відповідного пакету медичних документів, залучаючи при цьому знайомих лікарів до підробки медичних документів.

16.07.2024 в період часу з 12 год 33 хв до 14 год 25 хв на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , під час якого вилучені зазначені речі і документи.

Дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

На підставі п.3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У силу ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За положеннями частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи у сукупності на встановлені у кримінальному провадженні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість правової підстави арешту , яку прокурор зазначив у клопотанні з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

А тому клопотання про арешт частини майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна ніж застосування заборон відчуження користування та розпорядження, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речей і документів у разі їх повернення особі, у якої вони вилучені.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Оцінюючи правову підставу арешту на паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , слідчий суддя зазначає, що відносно ОСОБА_4 25.07.2024 Хмельницьким апеляційним судом застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 12.09.2024 року та встановлено обов`язок у разі сплати застави - здати на зберігання уповноваженому органу документи, що дають право на виїзд з України. Накладання арешту на паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 унеможливить виконання ухвали суду від 25.07.2024 в частині зазначеного покладеного обов`язку на підозрювану.

Водночас паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ; військові квитки на ім`я ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 мають бути повернуті власникам, оскільки у даному випадку втручання у їх права шляхом позбавлення їх документів, які посвідчують їхні особи будуть невиправданими.

Указані документи посвідчують особу а військові квитки є військово-обліковими документами та мають важливе значення для осіб,які є військовозобов`язаними.

Крім цього, відомості із цих документів для досягнення мети кримінального провадження можуть бути використані шляхом виготовлення копій документів. Можлива необхідність допитів осіб, особи яких посвідчують ці документи, не свідчить про наявність підстав для арешту вказаних документів.

А тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000510 від 28.09.2023 з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів на: копію медичної довідки на ім`я медичні документи на ім`я ОСОБА_5 ; медичні документи та інші документи (направлення на МСЕК, висновки МСЕК, виписки з амбулаторних карток, виписані епікризи, довідки, копії паспортів, пенсійного посвідчення та ідентифікаційних кодів) на ім`я: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та довідка по догляду між ними, які поміщені до сейфпакету PSP4081203.

У частині арешту на паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ; військові квитки на ім`я ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 , відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_18 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя