УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001054 від 24.07.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарутине Болградського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2023 за № 0001054, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 240 Кримінального кодексу України

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.

У невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 24.07.2023, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з власними знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , яких залучив в якості водіїв спеціалізованої техніки та водіїв вантажівок-самоскидів, з метою незаконного видобування корисної копалини місцевого значення - піску в поруч із селищем Тарутине Болградського району Одеської області.

ОСОБА_7 розробив, організував та узгодив із ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 злочинний план із незаконного видобування корисних копалин місцевого значення, відповідно до якого:

-він організував вибір та розвідав попередньо земельні ділянки на яких наявні запаси корисних копалин;

-придбав у власність та користування спеціалізовану техніку (екскаватор-навантажувач) за допомогою якого здійснюється незаконний видобуток корисної копалини, її завантаження та розвантаження, а також

2 вантажівки-самоскиди марки «КАМАЗ» для транспортування піску в якості будівельної сировини для продажу на власну будівельну базу або одразу потенційним покупцям до місця збуту;

-організував взаємодію та порядок дій спрямованих на приховування протиправної діяльності з метою попередження власного викриття (заходи конспірації);

-з метою попередження викриття та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом від продажу піску, через засновані ним та близьких йому осіб, а саме юридичні особи приватного права, організував здійснення продажу і поставки піску з метою створення враження про законність власних дій.

Отже, ОСОБА_7 , розробив злочинний план, довів його до відома всім учасникам, які діють за попередньою змовою, розподіливши напрямки діяльності зі здійснення незаконного видобутку корисної копалини, її вивезення та продажу.

Сам ОСОБА_7 здійснював загальне керівництво діяльністю вказаних осіб, координував їх дії, надавав вказівки з метою незаконного видобутку корисної копалини та її збуту, здійснював підшукання місць його збуту та покупців, а також відповідав за легалізацію незаконно видобутого піску і доходів, а одержанні у незаконний спосіб кошти у подальшому розподіляв за власним переконанням між залученими ним спільниками.

ОСОБА_8 за вказівками ОСОБА_7 отримав у користування екскаватор-навантажувач (трактор) невідомої марки та моделі для здійснення незаконного видобування корисної копалини місцевого значення; здійснював незаконний видобуток корисної копалини та подальше її завантаження для перевезення у вантажівки.

У свою чергу ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відповідно до розпоряджень ОСОБА_7 , отримали у користування вантажні автомобілі марки «Камаз 55111» з д.н.з. « НОМЕР_1 » та марки «Камаз 55102» з д.н.з. « НОМЕР_2 », використовуючи, які здійснювали транспортування незаконно видобутої корисної копалини з місця незаконного видобутку піску (кар`єру) до визначеного ОСОБА_7 місця збуту корисної копалини та подальше її розвантаження.

Так, ОСОБА_7 12.04.2024 отримав замовлення на поставку піску від ОСОБА_10 , після чого надав усні вказівки вказаній групі осіб про необхідність незаконного видобування піску з кар`єру та його доставку до обумовленого із замовником місця збуту.

Реалізуючи злочинний план 10.05.2024 ОСОБА_7 , діючиза попередньо змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про відсутність у них передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин місцевого значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи всупереч вимог ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст. 19 Кодексу України «Про надра», а саме спеціального дозволу на користування надрами, проектів і паспортів, розроблених і затверджених згідно з правилами безпеки, правилами технічної експлуатації, єдиними правилами безпеки при підривних роботах, з метою видобування корисних копалин місцевого значення, а саме піску для збуту в якості будівельної сировини в межах земельної ділянки площею 67,8525 га з кадастровим номером :01:001:0773, яка знаходиться за межами селища Тарутине Болградського району Одеської області, будучи учасником і керівником суб`єктів господарювання, які займаються реалізацію будівельних матеріалів, у тому числі піску, забезпечив незаконний видобуток піску в обсязі (об`ємом) 154,27 м3.

На виконання усного незаконного розпорядження ОСОБА_7 , водій екскаватора-навантажувача ОСОБА_8 10.05.2024 приблизно о 12:00 год. розпочав незаконний видобуток корисної копалини місцевого значення, а саме піску в кар`єрі в межах географічних координат: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , який поетапно в подальшому завантажив до автомобілів-самоскидів марки «Камаз 55111» з д.н.з. « НОМЕР_1 », під управлінням ОСОБА_9 , та марки «Камаз 55102» з д.н.з. « НОМЕР_2 », під управлінням ОСОБА_4

ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_7 , після завантаження ОСОБА_8 вантажівок у кар`єрі піском, здійснили вивезення з кар`єру та транспортування незаконно видобутого піску до визначеного місця збуту, а саме на базу за адресою: АДРЕСА_2 , що розміщена на земельній ділянціз кадастровим номером :02:002:0026.

Усього ОСОБА_9 та ОСОБА_4 здійснили 17 рейсів, доставивши до місця збуту незаконно видобуту корисну копалину місцевого значення - пісок в обсязі (об`ємом) 154,27 м3, ринкова вартість якого станом на 13.05.2024 склала 67 781 (шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 25 коп.

Відповідно до розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами, який здійснено за «Методикою визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами», затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 15.09.2022 за № 366, Державі внаслідок самовільного користування надрами заподіяні збитки в розмірі 469 243 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч двісті сорок три) грн 06 коп.

За вищевикладених обставин, 13.09.2024 ОСОБА_4 було затримано органом досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України за кваліфікуючими ознаками:незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у значному розмірі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник долучив копію заяви підозрюваного про можливість укладення угоди про визнання винуватості та призначення покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України та характеризуючи підзахисного документи. Крім того, зазначив, що його підзахисний із підозрою погоджується, в частині запропонованого стороною обвинувачення розміру застави - заперечував, з огляду на її непомірність. Просив визначити розмір застави, що відповідає мінімальному розміру, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Підозрюваний з підозрою згоден, підтримав захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

13.09.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується стороною обвинувачення наступними матеріалами кримінального провадження: заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення у екологічній сфері, щодо незаконного видобутку корисних копалин поза межами населеного пункту с. Тарутине, Болградського району, Одеської області;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого ОСОБА_7 разом із іншими особами, здійснюють незаконний видобуток корисних копалин - піску поза межами населеного пункту с. Тарутине, Болградського району, Одеської області, який в подальшому збули ОСОБА_10 ;протоколом огляду відеозаписів, щодо здійснення перевезення незаконно видобутого піску до визначеного ОСОБА_7 місця, а саме на базу за адресою: АДРЕСА_2 , що розміщена на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0026;протоколом огляду земельної ділянки із кадастровим номером :02:002:0026, відповідно до якого було виявлено незаконно видобутий пісок;протокол огляду земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0773 на якій розташований кар`єр, щодо видобутку піску;висновком експерта №24-2835, щодо проведення судової земельно-технічної експертизи, якою встановлено об`єм видобутого піску;висновком, щодо виду корисної копалини №1798 від 20.08.2024, яким встановлено, що надана на дослідження сипуча суміш є піском;листом з ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), відповідно до якого видобутий пісок є сировиною піщано-гравійною, яка відноситься до корисної копалини місцевого значення;висновком експерта №734 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи в рамках кримінального провадження №0001054 від 29.08.2024, щодо встановлення вартості видобутого піску;протоколами про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , щодо їх незаконної діяльності пов`язаної з незаконним видобутком піску; протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину, відповідно до якого ОСОБА_7 здійснив видобуток та подальший збут незаконно видобутого піску ОСОБА_10 ;п ротоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи, відповідно до якого ОСОБА_7 здійснив видобуток та подальший збут незаконно видобутого піску ОСОБА_10 ; протоколом обшуку транспортного засобу Камаз «55111» із д.н.з. НОМЕР_1 під час якого було вилучено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме вищезазначений транспортний засіб; протоколом обшуку земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0156 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було вилучено грошові кошти отриманні злочинним шляхом; протоколом огляду земельної ділянки за координатами 46,20280°Пн, 29,11400°СХ під час якого виявлено місце видобутку корисної копалини, а також знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме екскаватор-навантажувач; протоколом обшуку транспортного засобу «Камаз 55102», VIN: НОМЕР_11 із д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого було вилучено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме вищезазначений транспортний засіб; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_7 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінальногоправопорушення.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: ОСОБА_4 підозрюється незаконному видобуванні корисних копалин місцевого значення, а також обставини ймовірного вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінальнго правопорушення та характер такого кримінального правопорушення підтверджують ймовірну регулярність та перманентність здійснюваної неправомірної діяльності підозрюваним.

Все вищевказане в сукупності обґрунтовує ризик переховування.

Крім того, як вбачається з клопотання досудове розслідування передбачає проведення великого обсягу слідчих дій, пов`язаних з встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних документів, які можуть містити відомості про незаконний видобуток корисних копалин та подальше їх реалізація, що під час проведення обшуків органом досудового розслідування виявлені не були, а тому є вірогідність того, що підозрюваний має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, слідчий суддя вважає наявним існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків та експертів в рамках даного кримінального провадження.

Зокрема показаннями свідка на теперішній час в тому числі обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно останнього до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Водночас, слідчий суддя враховує доводи сторони обвинувачення щодо того, що на теперішній час по вказаному кримінальному провадженні ймовірно проводиться проведення відповідних експертиз з метою визначення вартості корисних копалин, а тому є вірогідність того, що ОСОБА_4 може здійснювати вплив на експертів з метою спотворення висновків даних експертиз.

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Водночас, сторона обвинувачення посилається й наявність в рамках даного кримінального провадження й ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому, ані слідчим у письмовому клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не було наведено належного обґрунтування щодо причетності підозрюваного до вчинення ще інших кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим, слідчий суддя відхиляє відповідні доводи сторони обвинувачення.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, а також наявних в рамках означеного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, з огляду на особу підозрюваного, його характеризуючі дані, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний з підозрюваний погоджується у повному обсязі, вину визнає, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001054 від 24.07.2024 відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 10.11.2024, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_12 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 10.11.2024, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до Головного управління Державної міграціної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1