Справа 749/1487/24
Номер провадження 1-кс/749/245/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м. Сновськ

Слідчий суддя Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Щорського районного суду Чернігівської області м. Сновськ клопотання підозрюваної ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000196, розпочате 21.10.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 259 та ч. 4 ст. 186 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Щорс (нині Сновськ), Щорського (нині АДРЕСА_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої професійно технічну освіту, не працюючої, одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимої вироком Прилуцького міського суду Чернігівської області від 18.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 259 та ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000196, розпочате 21.10.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 259 та ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дідуся ОСОБА_8 .

Підозрювана просить:

- направити її до «нервово-психологічного диспансера» у зв`язку зі станом здоров`я;

- змінити їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Також ОСОБА_4 подала до суду клопотання, в якому просить відреагувати на її прохання та відправити до псих-неврологічного диспансеру у зв`язку із суіцидальними думками і тим, що вона не витримує знаходження в умовах слідчого ізолятора, відчуває дратівливість, агресію до оточуючих її людей і потребує негайного лікування в псих-неврологічній лікарні.

У судовому засіданні підозрювана клопотання просила задовольнити, питання про заміну захисника просила не розглядати, оскільки від свого захисника не відмовляється. Запобіжний захід просила замінити на домашній арешт, оскільки вирішується питання про позбавлення її баткьівських прав, їй соромно за свою поведінку, всі кримінальні правопорушенняя неї були скоєні на грунті нестабільного психоемоційного стану, з приводу в чого вона вже проходила лікування у медичному закладі.

У судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання підозрюваної, зазначив, що по надходженню висновку експерта буде вирішуватися питання про заміну запобіжного заходу за наявності підстав.

У судовому засіданні захисник підтримав доводи підозрюваної, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Щорського районного суду Чернігівської області від 24.10.2024 р. застосувано щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі, строком шістдесят днів. Постановлено строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання з 12 год. 42 хв 22 жовтня 2024 року по 12 год. 42 хв 20 грудня 2024 року. Встановлено ОСОБА_4 заставу в розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - в сумі 60 560,00 гривень.

Як вбачається з мотивувальної частини вказаної ухвали слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваної до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, та про наявність ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 201 КПК України до клопотання мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

У порушення вимог вказаної норми будь-яких матеріалів на обґрунтування свого клопотання ОСОБА_4 не надала; перелік свідків яких вона вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання не надала.

Крім того, підозрювана не надала суду підтвердження того, що прокурору була надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Що стосується перебування на утриманні підозрюваної двох неповнолітніх дітей, суд зазначає, що з ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартною вбачається, що наведені обставини були відомі слідчому судді та їм була надана відповідна оцінка.

Відтак зі змісту клопотання не вбачаються обставини, які свідчать про зміну раніше встановлених ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обставин, що існували на момент обрання підозрюваній запобіжного заходу, або про необґрунтованість підозри щодо неї.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 259, та ч. 4 ст. 186 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі, а також встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходи обставини щодо того, що: ОСОБА_4 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення виключно умисних корисливих майнових кримінальних правопорушень, про системний характер злочинної поведінки останньої та схильність до вчинення майнових злочинів; ОСОБА_4 не працює, хоча і має на утриманні двох малолітніх дітей, проте як було встановлено слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, зі змісту клопотання слідчого вбачалося, що викрадене майно здебільшого стосувалось її власних потреб в алкоголі; про наявність підстав вважати, що підозрювана може в подальшому незаконно впливати на свідків, потерпілу, підбурювати їх та шляхом умовлянь, погроз та фізичного насильства до зміни свідчень на її користь.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт.

Що стосується клопотання підозрювано в частині про поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

В свою чергу, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 № 1489-III (далі Закон № 1489) кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст. 20 Закону № 1489 експертиза психічного стану особи (медико-соціальна експертиза втрати працездатності, військово-лікарська та інші) проводиться на підставах та в порядку, передбачених законами та прийнятими відповідно до них іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 21 Закону № 1489 судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Оскільки постанова про зміну порядку досудового розслідування слідчим не виносилася, висновок експерта на даний час у матеріалах кримінального провадження відсутній, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу з числа визначених у ст. 508 КПК України відсутні.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підозрюваної про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Верховний Суд у постанові від 17 травня 2021 року у справі № 335/9520/19 зазначив, що Судова палата дійшла думки про правильність висновку колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду викладеного у постанові від 28 березня 2019 року (справа № 286/1695/18, провадження № 51-7345км18) про те, що поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу на більш м`який або навпаки, що фактично являє собою обрання іншого запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу може бути предметом оскарження і перегляду в суді апеляційної інстанції.

Відтак Верховний Суд у вказаній справі дійшов висновку, що сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182,183,193-196,202,369-372, 503, 508, 509 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000196 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Чернігівського апеляційного суду, а підозрюваним, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1