Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/6546/24
Провадження № 1-кп/490/830/2024
У Х В А Л А

13 серпня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

його захисника - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000666 про обвинувачення

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Республіці Вірменія, є вірменином, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у Республіці Вірменія, є вірменином, особою без громадянства, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України

та

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Ужгороді, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190, частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження № 490/6546/24 про обвинувачення:

-ОСОБА_10 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України;

-ОСОБА_11 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України;

-ОСОБА_12 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190, частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України

Після вислуховування сторін кримінального провадження, вивчення змісту обвинувального акту та доданих до його матеріалів суд дійшов такого.

А. Стосовно предмету кримінального провадження

1. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачуються, загалом, у тому, що зорганізовались в організовану злочинну групу з метою отримання чужих коштів.

З метою отримання таких коштів організована злочинна група пропонувала військовозобов`язаним за грошову винагороду послугу щодо організації їх виїздуза кордон, проте, отримавши від таких осіб кошти, свої зобов`язання перед ними не виконували, жодних дій щодо організації їх виїзду за кордон не вживали та не мали можливості вживати.

2. Діючи таким чином, вони:

-заволоділи грошовими коштами ОСОБА_16 - у розмірі 4.500 доларів США та 10.000 грн., а загалом на суму 173.768 грн. 95 коп.;

-намагались заволодіти грошовими коштами ОСОБА_17 у розмірі 8.000 доларів США (у сумі 315.062 грн. 40 коп.)

3. Окрім того, ОСОБА_18 діючи самостійно, але у такий самий спосіб заволодів грошовими коштами ОСОБА_19 у розмірі 5.500 доларів США (у сумі 260.549 грн. 20 коп.)

4. Вказані дії ОСОБА_10 кваліфіковані за частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України.

Вказані дії ОСОБА_11 кваліфіковані за частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України.

Вказані дії ОСОБА_12 кваліфіковані за частиною 3 статті 190, частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України.

Б. Стосовно умов здійснення цього кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ), від 23 липня 2024 року № 469/2024 (затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

В. Стосовно обставин, пов`язаних із вирішенням питання про призначення об`єднаного кримінального провадження до судового розгляду.

1. В межах цього кримінального провадження будь-яких угод не укладено, через що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України є відсутніми.

2.Підстави для закриття кримінального провадження, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України на цей час також відсутні.

3. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні в цілому відповідає вимогам статті 291 КПК України, про його невідповідність цим вимогам сторони не посилаються.

Отже, підстави для прийняття рішення про повернення обвинувальних актів прокурору, передбачені пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК України, в цьому випадку також відсутні.

4. Це кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду міста Миколаєва, заперечень проти такого сторонами не наведено.

Отже, підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктом 4 частини 3 статті 314 КПК України, в цьому випадку також є відсутніми.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 314, частини 1 статті 315 КПК України за такого справу необхідно призначити до судового розгляду, провівши задля цього підготовчі дії, що передбачені частиною 2 цієї статті.

Г. Стосовно питань, пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду.

1. Під час підготовчого судового засідання кожному з обвинувачених було роз`яснене право просити про розгляд цього кримінального провадження колегією у складі трьох професійних суддів.

Проте, кожен з обвинувачених та їх захисники зазначили, що просять розглядати цю справу одноособово; жоден з обвинувачених про розгляд справи колегією суддів не просив.

При цьому судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що кожен з обвинувачених усвідомлює свої права, наслідки розгляду справи у визначеному ними складі, а також переконатися, що позиція кожного з обвинувачених з цього приводу є усвідомленою та стійкою.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 31 Кримінального Процесуального Кодексу України за такого це кримінальне провадження слід здійснювати суддею одноособово.

2. Далі, суд має відповідно до пункту 1 частини 2 статті 315 Кримінального Процесуального Кодексу України визначити дату та місце проведення судового засідання з розгляду цього кримінального провадження.

Враховуючи його предмет, навантаження суду та учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд цього кримінального провадження на 05 вересня 2024 року на 14:00 годину.

3. Судове засідання слід проводити за участі обвинувачених, їх захисників, потерпілих та прокурора.

4. Враховуючи, що про проведення закритого судового засідання сторони не просять, та передбачені законом підстави для такого є відсутніми, розгляд справи слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Ґ. Стосовно? ? застосування запобіжного заходу відносно кожного з обвинувачених

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

І......Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у сумі 908.400 грн.

1. В обґрунтування послався про те, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої злочинної групи, а також про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити новий злочин.

2. Захисник ОСОБА_5 вважав подане прокурором клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Послався про те, що кваліфікація дій обвинувачених в межах цього кримінального провадження є вочевидь надмірною; в дійсності в діях обвинуваченого є склад менш тяжкого злочину.

З огляду на таке зауважував, що висунута ОСОБА_4 підозра не є повною мірою обґрунтованою, зменшення ступеню обґрунтованості підозри ж в будь-якому разі тягне зменшення актуальності вказаних прокурором ризиків.

Окрім того, наголосив, що ризики, вказані прокурором, не є доведеними належним чином.

З огляду на таке, просив змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою.

3. Обвинувачений під час судового засідання позицію свого захисника підтримав.

.

ІІ......Вирішуючи це клопотання, суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує ще таке.

1. В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_20 . Від 15 травня 2024 року, що була залишена без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 липня 2024 року.

Слічим суддею була визначена застава у сумі 908.400 грн., за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти з покладанням додаткових обов`язків:

-прибувати за всіми викликами слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

2. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_21 . Від 10 липня 2024 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 . Під вартою був продовженим до 13 серпня 2024 року.

Слічим суддею була визначена застава у сумі 908.400 грн., за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти з покладанням додаткових обов`язків, визначених у попередній ухвалі.

3. Під час застосування цього запобіжного заходу слідчі судді виходили з того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину та існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 Кримінального Кодексу України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином).

ІІІ......Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

1. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

2. Відповідно до частини 1 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України запобіжними заходами є:

-особисте зобов`язання;

-особиста порука;

-застава;

-домашній арешт;

-тримання під вартою.

2.1. Відповідно до статті 179 цього Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

2.2. Відповідно до статті 180 Кримінального Процесуального Кодексу України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

2.3. Відповідно до частини 1 статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 цієї статті розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2.4. Відповідно до частини 1 статті 181 Кримінального Процесуального Кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

3. Відповідно до статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

/частина 1/

...

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

/частина 3/

При цьому відповідно до статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення»

Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою … є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України…

/частина 1/

4. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

5. Відповідно до приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та норм статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

5.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

5.2. У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецедентну практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

5.3. Європейський Суд з Прав Людини у своїй практиці обґрунтував підхід, відповідно до якого тримання особи під домашнім арештом, так само, як й триманні її під вартою, є позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції /див., окрім іншого, рішення у справах "Гуццарді проти Італії" (пункти 92 - 95); "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 103 - 110); "Корбан проти України (пункти 138 - 139) та інші/.

При цьому Європейський Суд з Прав Людини зазначає, що в більшості випадків домашній арешт передбачає меншу кількість обмежень та менший ступінь страждань та незручностей для затриманого, ніж звичайне ув`язнення у відповідній установі. Але цю обставину Європейський Суд з Прав Людини пов`язує з особливостями режиму, але - не з сутністю становища ув`язненого. /див., окрім іншого, рішення у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 111 - 114); "Корбан проти України (пункти 138 - 139)/

5.4. Відповідно до правової позиції, що сформована Європейським Судом з прав людини, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що пункт 3 статті 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Європейський суд з прав людини судом також відзначає, що "ризик втечі або уникнення правосуддя" зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти.

Далі відзначається, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

/див. рішення у справі "Тодоров проти України" від 12.01.2012 року, "Пунцельт проти Чехії", "Харченко проти України" та інші/

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26.06.1991 року), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п.51).

6. Відповідно частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6)пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7)докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9)носити електронний засіб контролю.

IV……З огляду на ці приписи діючого законодавства та настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 ,

1. Оскільки по справі лише здійснюється підготовче провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Отже, висунута ОСОБА_4 "підозра" для мети вирішення питання про обрання запобіжного заходу є "обґрунтованою".

2. Та, стосовно змісту цієї підозри, суд відзначає, що вона полягає ні в чому іншому, як у тому, що

ОСОБА_4 . Вирішив збагатитись, скориставшись обставинами, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням збройних сил російської федерації на територію України та низьким рівнем свідомості окремих громадян.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а строк його перебування під вартою наразі не є домірним покаранню, що загрожує йому у разі визнання його винним за вироком суду.

2. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може незаконно впливати на свідка та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

2.1. Наявність цього ризику узгоджується із наявністю ризику втечі, адже обидві ці ризики зумовлені наявністю однієї спонуки уникнення кримінальної відповідальності; втеча є спробою фізично уникнути покарання а протиправний вплив на свідків та потерпілих спробою спотворити докази у справі та уникнути покарання внаслідок спотворення обставин дійсності.

2.2. При цьому суд нагадує, що, як доведено вище, ризик втечі наразі є доведеним.

За такого доведеним є й ризик протиправного впливу з боку обвинуваченого на свідків та потерпілих.

3. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що цей обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину у складі організованої злочинної групи, тобто стійкого об`єднання, що зорганізувалось для неодноразового (постійного) вчинення злочинів, а умови, які, відповідно до висунутої підозри, були ним використані, наразі не усунуті.

4. Про наявність інших ризиків прокурор у своєму клопотанні не посилається, отже підстави вважати їх наявними в суду є відсутніми.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого.

1. Характер встановлених судом ризиків, особливо ризику вчинення нових злочинів є таким, що на цій стадії кримінального провадження запобігти цьому ризику інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, не є можливим.

2. Під час обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу суд відзначає й таке.

2.1. В цьому випадку публічний інтерес полягає ні в чому іншому, як у недопущенні корисливих зловживань на тлі складних обставин, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням збройних сил російської федерації на територію України.

Наведене доводить, що внаслідок дій обвинуваченого публічний порядок дійсно опинився під загрозою, при цьому такою мірою, що публічний інтерес в цьому випадку виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

2.2. Досягнення ж цієї мети без належного утримання осіб, причетних до таких зловживань, не є можливим.

2.3. Засобами ж такого утримання є обмеження свободи осіб, причетних до таких зловживань, або загроза втрати ними значних коштів у разі ухилення від розслідування випадків зловживань.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . В подальшому має застосовуватись запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою з можливістю звільнення під заставу, а клопотання прокурора про продовження строку застосування такого запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Стосовно умов звільнення обвинуваченого.

І......Як зазначалось вище, умовою звільнення обвинуваченого з під варти є внесення ним суми застави.

Стосовно суми застави, за умови внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти, суд відзначає таке.

1. Попередніми ухвалами слідчих суддів умовою звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти визначена застава у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 908.400 грн.

2. В той же час, інкриміновані цьому обвинуваченому обставини вчинення кримінального правопорушення (зокрема заподіяння його діями шкоди громадянам у загальному розмірі 173.768 грн. 95 коп.), а також наявні в розпорядженні суду відомості про матеріальне становище обвинуваченого у сукупності доводять, що визначена слідчими суддями сума застави є непомірною.

3. Далі, суд вважає, що оскільки можливість отримання вказаної в обвинувальному акті суми, за версією органів досудового розслідування, спонукала обвинуваченого до вчинення злочину, побоювання втрати співмірної суми утримує його від злочинної поведінки.

За такого суд вважає, що належна повеіднка обвинуваченого може бути забезпеченою шляхом застосування до нього застави у розмірі, що є наближеним до мінімального з передбачених законом у розмірі 100 прожиткових мінімуми для працездатних громадян (у сумі 302.800 грн.

ІІ......При цьому на обвинуваченого у разі його звільнення з-під застави слід покласти додаткові обов`язки, спрямовані на забезпечення його явки до суду та запобіганню встановленим судом ризикам.

З огляду на наведене суд вважає, що клопотання прокурора та захисту щодо застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, строк його тримання під вартою слід продовжити, але зменшити розмір застави, за умови внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 ..

І......Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування відносно ОСОБА_6 обов`язків, встановлених попередньою ухвалою суду, в зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 908.400 грн.

1. В обґрунтування послався про те, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої злочинної групи, а також про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити новий злочин.

При цьому прокурор зазначив, що формулювання покладених на цього обвинуваченого обов`язків має бути уточненим з урахуванням стадії кримінального провадження.

2. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 проти задоволення цього клопотання не заперечували.

.

ІІ......Вирішуючи це клопотання, суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує ще таке.

1. В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_20 . Від 15 травня 2024 року відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 липня 2024 року.

Слічим суддею була визначена застава у сумі 908.400 грн., за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти з покладанням додаткових обов`язків:

-прибувати за всіми викликами слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

2. 17 травня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_6 . Визначена слідчим суддею застава була внесена, в зв`язку із чим він був звільненим з-під варти.

3. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_21 . Від 10 липня 2024 року строк застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 Визначених ухвалою слідчого судді обов`язків був продовженим до 13 серпня 2024 року.

4. Під час застосування запобіжного заходу відносн цього обвинуваченого слідчі судді виходили з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину та існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 Кримінального Кодексу України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

ІІІ......Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходить з процитованих вище приписів частини 1 статті 176, частини 1 статті 177; частин 1 та 5 статті 182, частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України, а також процитованих вище настанов практики Європейського Суду з прав людини.

IV……З огляду на ці приписи діючого законодавства та настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відповідно до позицій сторін у справі відзначає таке.

1. Наразі відносно обвинуваченого ОСОБА_6 Застосовується запобіжний захід у вигляді застави.

2. Процесуальні підстави /відповідне клопотання/ про зміну цього запобіжного заходу на інший /як більш суворий, так й менш суворий/ наразі відсутні.

3. Відповідно до процитованих приписів частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України а такого на обвинуваченого можуть бути покладені передбачені законом додаткові обов`язку; проти змісту та характеру покладених на обвинуваченого обов`язків сторони не заперечують.

З огляду на наведене суд вважає, що клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .

І......Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у сумі 908.400 грн.

1. В обґрунтування послався про те, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої злочинної групи, а також про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити новий злочин.

2. Захисник ОСОБА_9 вважав подане прокурором клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Послався про те, що кваліфікація дій обвинувачених в межах цього кримінального провадження є вочевидь надмірною; в дійсності в діях обвинуваченого є склад менш тяжкого злочину.

З огляду на таке зауважував, що висунута ОСОБА_8 підозра не є повною мірою обґрунтованою, зменшення ступеню обґрунтованості підозри ж в будь-якому разі тягне зменшення актуальності вказаних прокурором ризиків.

Окрім того, наголосив, що ризики, вказані прокурором, не є доведеними належним чином.

З огляду на таке, просив змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою.

3. Обвинувачений під час судового засідання позицію свого захисника підтримав.

.

ІІ......Вирішуючи це клопотання, суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує ще таке.

1. В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_20 . Від 15 травня 2024 року, що була залишена без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, відносно ОСОБА_22 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 липня 2024 року.

Слічим суддею була визначена застава у сумі 908.400 грн., за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти з покладанням додаткових обов`язків:

-прибувати за всіми викликами слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

2. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_21 . Від 10 липня 2024 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 . Під вартою був продовженим до 13 серпня 2024 року.

Слічим суддею була визначена застава у сумі 908.400 грн., за умови внесення якої обвинувачений підлягав звільненню з-під варти з покладанням додаткових обов`язків, визначених у попередній ухвалі.

3. Під час застосування цього запобіжного заходу слідчі судді виходили з того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину та існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 Кримінального Кодексу України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином).

ІІІ......Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходить з процитованих вище приписів частини 1 статті 176, 1 статті 177, статей 179, 180, 181, 182, 183, частини 5 статті 194, статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України; статті 4 Закону України Про попереднє ув`язнення та процитованих вище настанов практики Європейського Суду з прав людини.

IV……З огляду на ці приписи діючого законодавства та настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_22 .

1. Оскільки по справі лише здійснюється підготовче провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_22 у вчиненні злочину, що йому інкримінується на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Отже, висунута ОСОБА_22 "підозра" для мети вирішення питання про обрання запобіжного заходу є "обґрунтованою".

2. Та, стосовно змісту цієї підозри, суд відзначає, що вона полягає ні в чому іншому, як у тому, що

ОСОБА_22 вирішив збагатитись, скориставшись обставинами, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням збройних сил російської федерації на територію України та низьким рівнем свідомості окремих громадян.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що ОСОБА_22 , обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а строк його перебування під вартою наразі не є домірним покаранню, що загрожує йому у разі визнання його винним за вироком суду.

2. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може незаконно впливати на свідка та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

2.1. Наявність цього ризику узгоджується із наявністю ризику втечі, адже обидві ці ризики зумовлені наявністю однієї спонуки уникнення кримінальної відповідальності; втеча є спробою фізично уникнути покарання а протиправний вплив на свідків та потерпілих спробою спотворити докази у справі та уникнути покарання внаслідок спотворення обставин дійсності.

2.2. При цьому суд нагадує, що, як доведено вище, ризик втечі наразі є доведеним.

За такого доведеним є й ризик протиправного впливу з боку обвинуваченого на свідків та потерпілих.

3. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність цього ризику наразі випливає з того, що цей обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину у складі організованої злочинної групи, тобто стійкого об`єднання, що зорганізувалось для неодноразового (постійного) вчинення злочинів, а умови, які, відповідно до висунутої підозри, були ним використані, наразі не усунуті.

4. Про наявність інших ризиків прокурор у своєму клопотанні не посилається, отже підстави вважати їх наявними в суду є відсутніми.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого.

1. Характер встановлених судом ризиків, особливо ризику вчинення нових злочинів є таким, що на цій стадії кримінального провадження запобігти цьому ризику інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, не є можливим.

2. Під час обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу суд відзначає й таке.

2.1. В цьому випадку публічний інтерес полягає ні в чому іншому, як у недопущенні корисливих зловживань на тлі складних обставин, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням збройних сил російської федерації на територію України.

Наведене доводить, що внаслідок дій обвинуваченого публічний порядок дійсно опинився під загрозою, при цьому такою мірою, що публічний інтерес в цьому випадку виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

2.2. Досягнення ж цієї мети без належного утримання осіб, причетних до таких зловживань, не є можливим.

2.3. Засобами ж такого утримання є обмеження свободи осіб, причетних до таких зловживань, або загроза втрати ними значних коштів у разі ухилення від розслідування випадків зловживань.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_22 в подальшому має застосовуватись запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою з можливістю звільнення під заставу, а клопотання прокурора про продовження строку застосування такого запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Стосовно умов звільнення обвинуваченого.

І......Як зазначалось вище, умовою звільнення обвинуваченого з під варти є внесення ним суми застави.

Стосовно суми застави, за умови внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти, суд відзначає таке.

1. Попередніми ухвалами слідчих суддів умовою звільнення обвинуваченого ОСОБА_22 з-під варти визначена застава у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 908.400 грн.)

2. В той же час, інкриміновані цьому обвинуваченому обставини вчинення кримінального правопорушення (зокрема заподіяння його діями шкоди громадянам у сумах 173.768 грн. 95 коп. та 260.549 грн. 20 коп.), а також наявні в розпорядженні суду відомості про матеріальне становище обвинуваченого у сукупності доводять, що визначена слідчими суддями сума застави є непомірною.

3. Далі, суд вважає, що оскільки можливість отримання вказаної в обвинувальному акті суми, за версією органів досудового розслідування, спонукала обвинуваченого до вчинення злочину, побоювання втрати співмірної суми утримує його від злочинної поведінки.

За такого суд вважає, що належна повеіднка обвинуваченого може бути забезпеченою шляхом застосування до нього застави у розмірі, що є наближеним до мінімального з передбачених законом у розмірі 100 прожиткових мінімуми для працездатних громадян (у сумі 302.800 грн.

ІІ......При цьому на обвинуваченого у разі його звільнення з-під застави слід покласти додаткові обов`язки, спрямовані на забезпечення його явки до суду та запобіганню встановленим судом ризикам.

З огляду на наведене суд вважає, що клопотання прокурора та захисту щодо застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, строк його тримання під вартою слід продовжити, але зменшити розмір застави, за умови внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Д. Стосовно? ? застосування запобіжного заходу відносно кожного з обвинувачених

І……Вирішуючи питання про організацію наступного судового засідання, суд враховує наступні приписи статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі:

-неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин /пункт 1/;

-введення воєнного стану /пункт 4-1/

/частина 1/

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

/частина 2/

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

/частина 3/

...

Суд може постановити ухвалу про участь учасника кримінального провадження у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду ...

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

/частина 7/

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені абзацом другим частини сьомої цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.

Особа, яка тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні такої установи за допомогою її технічних засобів та з використанням власного кваліфікованого електронного підпису.

У разі відсутності власного кваліфікованого електронного підпису участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції здійснюється з використанням електронного кабінету установи або кабінету її службової особи.

Технічну можливість участі у відеоконференції, належну якість зображення та звуку, інформаційну безпеку тощо забезпечує така установа.

/частина 9/

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксуються за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. Відео- та звукозапис відеоконференції зберігаються в матеріалах кримінального провадження в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

/частина 10/

...

Дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

/частина 12/

ІІ……Враховуючи наведені приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_8 постійно перебувають у місцях попереднього ув`язнення, на території України запроваджений військовий стан, а ситуація на території міста Миколаєва не дозволяє здійснити його доставку у судове засідання, суд вважає за за необхідне забезпечити їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

2. Інших учасників судового розгляду слід викликати у судове засідання у приміщення Центрального районного суду міста Миколаєва.

Е. Стосовно? інших клопотань учасників судового розгляду

І......Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_7 заявив клопотання, у якому просив змінити захід забезпечення кримінального провадження - арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_20 на автомобіль марки «HYUNDAI SONATA» /реєстраційний номер НОМЕР_1 - на арешт на цей ж майно з позбавленням права на його відчуження та розпорядження ним.

Окрім того, просив скасувати арешт на свідоцтво про реєстрацію цього автомобіля та ключі від нього.

1. В обґрунтування послався про те, що обвинувачений фактично просить надати йому дозвіл користуватись цим автомобілем, адже він потребує його /автомобіля/ використання задля роботи та забезпечення лікування своєї дружини.

2. Обвинувачений заявлене клопотання підтримав; прокурор проти його задоволення не заперечував.

.

ІІ......Вирішуючи це клопотання, суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує ще таке.

1. В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_20 від 20 травня 2024 року накладений арешт на автомобіль марки «HYUNDAI SONATA» /реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключі від нього.

2. Під час застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження слідча суддя послалась про те, що вказані предмети є речовими доказами, а накладення арешту на них є необхідним для забезпечення їх збереження.

ІІІ......Вирішуючи заявлене захисником клопотання, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

1. Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

2. Відповідно до статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України

Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених, зокрема, статтями 170-174 цього Кодексу.

/частина 1/

...

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

/частина 9/

3. Відповідно до статті 170 Кримінального Процесуального Кодексу України

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження...

/частина 1/

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів /частина 2/.

У випадку [накладання арешту з метою збереження речових доказів] арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

4. Відповідно до частини 1 статті 174 Кримінального Процесуального Кодексу України

...обвинувачений ... , який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою ... суду під час судового провадження за клопотанням ... обвинуваченого ... , якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

IV……З огляду на ці приписи діючого законодавства та настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Наразі досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні є завершеним, отже усі необхідні слідчі дії з використанням згаданого автомобіля та ключами до нього є виконаними.

2. Таке, з огляду на процитовані вище приписи частини 1 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України, спонукає вживати заходи щодо повернення цього майна обвинуваченому.

З огляду на таке арешт, накладний на автомобіль, слід змінити, дозволивши обвинуваченому користуватись цим автомобілем.

Що ж стосується арешту, накладеного на ключі від автомобіля, то його взагалі слід скасувати.

Отже, клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_11 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190, частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України - прийняти до провадження Центрального районного суду міста Миколаєва.

2.Здійснювати розгляд цього кримінального провадження одноособово.

3.Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_11 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190, частиною 5 статті 190, частиною 2 статті 15 частиною 5 статті 190 Кримінального Кодексу України - прийняти до провадження Центрального районного суду міста Миколаєва - до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 вересня 2024 року на 14:00 годину.

4.У судове засідання викликати обвинувачених, їх захисників, прокурора та потерпілих.

5.Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 12 жовтня 2024 року включно.

Зменшити розмір застави, за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

Визначити розмір застави у сумі 302.800 /триста дві тисячі вісімсот/ грн., за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

У разі звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_4 , окрім загального обов`язку з`являтись у судові засідання, також такі обов`язки:

-негайно після звільнення повідомити суд про своє місце перебування та номери засобів зв`язку;

-повідомляти суд про зміну місця проживання та засобів зв`язку;

-не відлучатись за межі Миколаївської області без дозволу суду;

-утримуватися від спілкування з особами, які зазначені в реєстрі досудового розслідування, як свідки;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну

6.Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Покласти на ОСОБА_6 у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, окрім загального обов`язку з`являтись у судові засідання, також такі обов`язки:

-повідомляти суд про зміну місця проживання та засобів зв`язку;

-не відлучатись з міста Миколаєва без дозволу суду;

-утримуватися від спілкування з особами, які зазначені в реєстрі досудового розслідування, як свідки;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну

Встановити строк дії ухвали у цій частині до 12 жовтня 2024 року включно.

7.Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 12 жовтня 2024 року включно.

Зменшити розмір застави, за умови внесення якої ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

Визначити розмір застави у сумі 302.800 /триста дві тисячі вісімсот/ грн., за умови внесення якої ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

У разі звільнення з-під варти покласти на ОСОБА_8 , окрім загального обов`язку з`являтись у судові засідання, також такі обов`язки:

-негайно після звільнення повідомити суд про своє місце перебування та номери засобів зв`язку;

-повідомляти суд про зміну місця проживання та засобів зв`язку;

-не відлучатись за межі міста Ужгорода без дозволу суду, окрім випадків явки до Центрального районного суду міста Миколаєва для участі у судових засіданнях та реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків;

-утримуватися від спілкування з особами, які зазначені в реєстрі досудового розслідування, як свідки;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну

8.Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

8.1. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_20 на автомобіль марки «HYUNDAI SONATA» /реєстраційний номер НОМЕР_1 - змінити.

Накласти арешт на автомобіль марки «HYUNDAI SONATA» /реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом позбавлення власника права на його відчуження та розпорядження ним.

8.2. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_20 на ключі від автомобіля марки «HYUNDAI SONATA» /реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

8.3. У іншій частині у задоволенні клопотання захисту відмовити.

9.Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_4 у наступному засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 05 вересня 2024 року о 14:00 годині участь обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

10.Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_8 у наступному засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 05 вересня 2024 року о 14:00 годині участь обвинуваченого ОСОБА_12 у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_23 =