Справа № 635/5033/24
Провадження № 1-кп/635/847/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000401 від 30.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

УСТАНОВИВ:

в судовому засіданні подано клопотання, в якому прокурор просить суд обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 11.04.2024 щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.06.2024, однак час на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який, у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за вчинення якого йому загрожує максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до 10 років, тому, думка про невідворотність покарання може спонукати його вчинити спроби переховуватися від правосуддя, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, він може фізично або психологічно незаконно впливати на учасників провадження, а саме примусити змінити свої показання або взагалі відмовитись від них, щоб уникнути покарання, так як судовий розгляд не розпочато, свідки судом не допитані, докази не досліджені, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, у разі перебування на волі, згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України він може вчинити інше кримінальне правопорушення, як то самовільно залишити місце служби, або вчинити ті самі дії з метою ухилення від служби (дезертирство).

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд задовольнити його вимоги з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник та обвинувачений просили суд відмовити прокурору в задоволені поданого клопотання зазначивши, що прокурором не надано доказів існування ризиків, передбачених п. п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи прокурора про існування таких ризиків мають суттєві суперечності та не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, стороною захисту зауважено, що таке клопотання необхідно вирішувати з урахуванням особу обвинуваченого, стану його здоров`я, сімейного стану.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні доводи учасників судового розгляду та дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Харківським районним судом Харківської області в підготовчому судовому засіданні розглядаються матеріали кримінального провадження № 0000401 від 30.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 11.04.2024 щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.06.2024 та визначено заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень. Судом продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність наступних ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_5 , незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. Крім цього останній може продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється.

В підготовчому судовому засіданні прокурором доведено, що зазначені ризики продовжують існувати і з перебігом часу не зменшились. На думку суду, дані про особу обвинуваченого не дають підстав суду обґрунтовано вважати, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу може ефективно запобігати існуючим ризикам та може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного у вигляді тримання під вартою. При цьому суд вважає необхідним визначити розмір застави в розмірі, що був визначений при обранні запобіжного заходу, оскільки така сума буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у випадку його звільнення з-під варти. Суд вважає доводи сторони захисту про необхідність відмови в задоволенні клопотання прокурора такими, що не знайшли свого підтвердження при розгляді клопотання, оскільки наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України в цьому судовому засіданні доведена прокурором та цей факт підтверджений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 11.04.2024.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України в даному випадку розмір застави може бути визначений щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Суд враховує, що обвинувачений не може внести визначений раніше розмір застави, тому, з урахуванням матеріального стану обвинуваченого, суд вважає можливим зменшити розмір застави.

Керуючись ст. 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 28 грудня 2024 року включно.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на два місяці, а саме до 30 грудня 2024 року включно: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Строк дії ухвали встановити до 28.12.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1