УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

дослідивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

08.11.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 15.11.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 18.11.2024 матеріали справи передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне повернути заявнику таку, виходячи з такого.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів скарги, заява (повідомлення) ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення отримана уповноваженою особою Шевченківського УП ГУНП у місті Києві 07.08.2024 та зареєстрована за Вх. №К-18975. Згідно листа заступника начальника управління поліції ОСОБА_3 від 17.08.2024 № підстав для введення відомостей до ЄРДР за цією заявою не встановлено.

Однак, до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи, скаржник звернувся лише 08.11.2024, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження.

При цьому, скаржник зазначає, що дізнався про зазначений лист лише 30.10.2024, водночас останнім не зазначено, які саме об`єктивні причини завадили йому звернутися до суду з відповідною скаргою саме у строк, встановлений положенням ч. 1 ст. 304 КПК України.

На думку скаржника, строк на оскарження спливає 09.11.2024, тобто він його рахує з моменту отримання відповіді від уповноваженої особи Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, а саме з 30.10.2024.

Однак, варто зазначити, що зі змісту положень ст. 304 КПК України вбачається, що законодавець не пов`язує момент настання бездіяльності та початок строку на її оскарження з отриманням відповіді щодо невнесення відомостей в ЄРДР.

Одночасно скаржник просить поновити строк на оскарження у разі його пропуску, при цьому не навівши жодних підстав для поновлення такого строку.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги, проте такого слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин, враховуючи те, що у клопотанні про поновлення строку на звернення зі скаргою до суду скаржник не навів поважних причин, тому, на думку слідчого судді, відсутні достатні правові підстави для поновлення строку, оскільки відсутнє обґрунтоване виправдання втручання у принцип юридичної визначеності, а натомість таке поновлення свідчитиме про його порушення, як і не встановлено, що скаржник діє сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

Згідно частини 1 статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

У той же час в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 справа «Мельник проти України» (Заява 23436/03) суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Отже, строки для вчинення певних дій, визначені у процесуальному законодавстві, мають дисциплінувати осіб, що звертаються до суду.

Згідно положення п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Отже, враховуючи, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, заявник не обґрунтував поважність причини пропущення строку на звернення до слідчого судді зі скаргою та взагалі не порушував питання про поновлення строку на її подання, дана скарга підлягає поверненню, особі, що її подала.

Разом із тим, слід роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 113-114, 303, 306-307, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження, - залишити без задоволення.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1