Справа № 577/5341/24
Провадження № 1-кп/577/503/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 388 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
16 квітня 2024 року автомобіль «ЗИЛ 130» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був переданий під збережну розписку ОСОБА_3 із попередженням останнього про кримінальну відповідальність за відчуження вказаного транспортного засобу.
В середині серпня 2024 року у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на відчуження майна, на яке накладений арешт, - автомобіля марки «ЗИЛ 130» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був йому переданий на відповідальне зберігання, з метою отримання грошових коштів від його реалізації.
Реалізуючи вказаний злочинний корисливий намір, розуміючи протиправність своїх дій і настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_3 в середині серпня 2024 року, точний час під час досудового розслідування не встановлений, в м. Конотопі Сумської області звернувся до знайомого ОСОБА_7 з проханням знайти покупця на транспортний засіб - автомобіль марки «ЗИЛ 130» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В свою чергу ОСОБА_7 , який не був обізнаний щодо протиправності дій ОСОБА_3 , познайомив останнього із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , яка підшукувала вантажний автомобіль марки «ЗИЛ» для ведення підприємницької діяльності.
Крім того, 28 серпня 2024 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на відчуження майна, на яке накладений арешт, повідомив покупцю ОСОБА_8 про необхідність запису на 29 серпня 2024 року до ТСЦ АДРЕСА_4 ) для оформлення перереєстрації вказаного автомобіля на неї.
ОСОБА_8 , не будучи обізнаною щодо протиправних дій ОСОБА_3 , 28 серпня 2024 року через електронну систему ТСЦ здійснила запис на 29 серпня 2024 року до ТСЦ 5942 ( АДРЕСА_2 ) для перереєстрації автомобіля марки «ЗИЛ 130» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на себе.
Однак під час перевірки по облікам автомобіля марки «ЗИЛ 130» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 менеджером ТОВ «ВСК «Авто» було встановлено, що вказаний транспортний засіб перебуває під арештом та будь-які дії щодо відчуження вказаного транспортного засобу заборонені, у зв`язку з чим у здійснення операції по перереєстрації транспортного засобу було відмовлено.
За таких обставин, ОСОБА_3 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав б необхідними вчинити для доведення злочину до кінця, у зв`язку з викриттям його протиправних дій працівником ТОВ «ВСК «Авто».
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 388 КК України, визнав повністю та надав показання, що йому було відомо, що ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2024 року на автомобіль марки «ЗИЛ 130» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у його володінні, накладений арешт, із забороною відчуження зазначеного майна. Вказаний автомобіль був переданий йому на зберігання та він був попереджений про кримінальну відповідальність за відчуження ввіреного йому транспортного засобу. В середині серпня 2024 року він вирішив продати вказаний автомобіль, оскільки транспортний засіб мав поганий технічний стан та потребував значних коштів на його ремонт, а він на той час мав потребу у грошових коштах. Він звернувся до свого знайомого ОСОБА_7 , з тим, щоб останній знайшов покупця на автомобіль. ОСОБА_7 він не говорив, що на автомобіль «ЗИЛ 130» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений арешт. ОСОБА_7 познайомив його із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , яка вирішила придбати запропонований ним автомобіль. 28 серпня 2024 року він для оформлення договору щодо перереєстрації автомобіля марки «ЗИЛ 130» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 звернувся до TOB «ВСК «Авто», яке і встановило, що автомобіль перебуває під арештом. Тому він не зміг укласти договір з ОСОБА_8 та не зробив все, що мав намір зробити з тим, щоб продати автомобіль. Щиро розкаюється у вчиненому. При призначенні йому покарання прохає врахувати, що він раніше не судимий, працює без укладення трудових договорів та отримує дохід в розмірі від 10 000 грн до 12 000 грн на місяць.
Таким чином вина ОСОБА_3 повністю доведена та він вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 388 КК України, - незакінчений замах на відчуження майна, на яке накладено арешт, здійснене особою, якій це майно ввірено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які б, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, враховуючи інформацію, яка характеризує обвинуваченого, спосіб його життя, оцінює ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення і ризик його небезпеки для суспільства як середній та вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк і не становить небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб (а.с. 44-47).
Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу характеру вчинених ОСОБА_3 дій, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.с. 35), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 32), приймаючи до уваги досудову доповідь органу пробації, ту обставину, що ОСОБА_3 працює без укладення трудових договорів та отримує заробітну плату в розмірі від 10 000 грн до 12 000 грн на місяць, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 388 КК України, у виді штрафу без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вказане покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 обраний не був.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України , -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 388 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп (сімнадцять тисяч грн 00 коп) без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1