Справа № 559/2256/24
номер провадження 1-кп/558/121/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2024 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 4 червня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000148, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 13 квітня 2024 року о 15:49 годині, діючи з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, шляхом обману, під приводом продажу моторного масла для ОСОБА_5 , заволодів його грошовими коштами в сумі 2200 гривень, які останній перерахував однією транзакцією, 13 квітня 2024 року об 11 годині 52 хвилини на банківський рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , якими в подальшому останній заволодів шляхом купівлі товару на АЗС «Укрнафта», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 2200 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

26 листопада 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню його за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності Законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таке клопотання обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 9 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 гривень) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Отже, з 9 серпня 2024 року заволодіння чужим майном шляхом обману є кримінально караним діянням, якщо його вартість становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, більше 3028,00 гривень). Раніше для кримінальної відповідальності вартість такого майна мала перевищувати 302 гривні 80 копійок.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом він, ОСОБА_3 , обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчиненому 13 квітня 2024 року на суму 2200 гривень. Тобто, вартість завданої шкоди заволодінням чужим майном, шляхом обману (шахрайство) не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028,00 гривень).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання про закриття кримінального провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_3 судом роз`яснено правові наслідки закриття кримінального провадження та обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження відносно нього.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, посилаючись на ту обставину, що у зв`язку з прийняттям нового закону скасовано кримінальну відповідальність за вчинення заволодіння чужим майном, шляхом обману, якщо сума викраденого є меншою ніж 3028,00 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце його проведення у встановленому порядку (а.п. 47).

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 9 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць в розмірі 3028,00 гривень.

Таким чином, відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції Закону №3886-ІХ станом на 09.08.2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 3028,00 гривень.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння і дія згаданого Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно ч. 1 ст. 479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), 13 квітня 2024 року на суму 2200 гривень, тобто на суму меншу ніж 3028,00 гривень.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Аналізуючи наведені положення законів, відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки, шахрайства).

Таким чином, не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, а також заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вартість якого становить до 3028,00 гривень.

Оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання про закриття кримінального провадження, з викладених у ньому підстав, зазначивши, що це його остаточна думка.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 1 ст. 190 КК України, суд вважає за необхідне кримінальне провадження № 559/2256/24 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Адміністративна відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна, передбачена ст. 51 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, зокрема органів Національної поліції, за ст. 51 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про направлення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_3 до органів Національної поліції для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП, за наявності для того підстав.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 284-288, 395, 479-2 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження №559/2256/24 (ЄРДР № 0000148) по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності Законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копії матеріалів кримінального провадження № 0000148 направити до органу Національної поліції для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Речові докази: DVD-R-диск з інформацією по картковому рахунку НОМЕР_1 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1 .