Єдиний унікальний номер 142/911/19
Номер провадження 1-в/142/29/24
У Х В А Л А

іменем України

15 жовтня 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області подання начальника Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки, АДРЕСА_1 , засудженої 16.06.2023 року Піщанським районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі в силу ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання, з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладеними на неї обов`язками згідно п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області звернулась до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_4 засудженого вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 16.06.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

В обґрунтування подання вказала, що ОСОБА_4 , була засуджена 16.06.2023 року Піщанським районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі в силу ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання, з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладеними на неї обов`язками згідно п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 17.07.2023 року. Згідно вироку, ОСОБА_4 па початку вересня 2019 року вчинила таємне викрадення чужого майна. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 806 гривень 40 копійок. Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року (набув чинності 09.08.2024), збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Так, відповідно до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01 січня 2019 року визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) у розмірі 1921 грн. Тобто, неоподатковуваний мінімум становить 1921/2=960,50 грн., отже, 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян становили 1921 грн. В даному випадку гр. ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна та завдала потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму - 806 гривень 40 копійок. Отже, вчинене ОСОБА_4 правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за які передбачені такі адміністративні стягнення: накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб. Враховуючи викладене, звернулась до суду з поданням про приведення вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 16.06.2023 року у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судове засідання начальник Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 не з`явилася, проте подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд подання відносно ОСОБА_4 проводити без її участі, вимоги, викладенні в поданні, підтримує.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні, після роз`яснення їй прав, просила подання задовольнити та звільнити її від призначеного вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 16.06.2023 року покарання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення подання та звільнення засудженої ОСОБА_4 від призначеного судом покарання, оскільки 09.08.2024 року набули чинність зміни до Закону щодо підвищення порогу кримінальної відповідальності за крадіжку, згідно яких викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становитиме більш як два неоподатковувані мінімуми доходів громадян. Враховуючи, що сума викраденого ОСОБА_7 майна у вказаному кримінальному провадженні становить менше, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян встановлених станом на 01.01.2019 року, а саме: 806 гривень 40 копійок, а тому ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З`ясувавши думку учасників розгляду подання, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання начальника Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_4 суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 16.06.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 17.07.2023 року.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що неоподатковиний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року складав 960 грн. 50 коп. (1921 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2019 х на 50 %) . Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960,5 х2 = 1 921 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 16.06.2023 року, в справі ЄУН 142/911/19, ОСОБА_4 на початку вересня 2019 року викрала майно на суму 806 грн. 40 коп., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 921 грн.).

Таким чином, на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Разом з тим, вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України , Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Подання начальника Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від призначеного покарання відповідно до вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 16.06.2023 року, в справі ЄУН 142/911/19 у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона був засуджений.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя :