печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (документування злочинів агресії) управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000108 від 22.08.2022, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ікі-Бурул Республіка Калмикія Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, військовослужбовця збройних сил Російської Федерації, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 (територія в/ч НОМЕР_1 ), підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.ч.1,2 ст.438 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах 1-го відділу (документування злочинів агресії) управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000108 від 22.08.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч. 1, 2 ст. 438 КК України та ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст.438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з кінця лютого до 19 листопада 2022 року на території Баштанського району Миколаївської області відбувалося оборона та збройне протистояння військових підрозділів України проти збройних формувань РФ.

З боку ЗС РФ у вказаному збройному протистоянні приймав участь 108 десантно-штурмовий полк 7 десантно-штурмової дивізії ЗС РФ, в складі якої проходив службу військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 .

19 березня 2022 року військовослужбовці ЗС РФ, у тому числі 108 десантно-штурмовий полк 7 десантно-штурмової дивізії ЗС РФ, зайняли АДРЕСА_2 , з якого 20 березня 2022 року відступили внаслідок наступальних дій Збройних Сил України. При цьому вказані військовослужбовці ЗС РФ, відступаючи, покинули на території с. Новопетрівка Баштанського району Миколаївської області військову техніку та зброю.

Цього ж дня близько опівночі військовослужбовці ЗС РФ знову зайняли вищезазначене село, яке у подальшому окупували.

21.03.2022 у проміжок часу між 05.30 та 06.00 представники ЗС РФ, у тому числі військовослужбовці НОМЕР_2 десантно-штурмового полку НОМЕР_3 , прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживала староста вказаного села ОСОБА_9 та з погрозою застосування сили, у тому числі знищення будинків місцевих жителів, а також погрозою вбивства її та ОСОБА_10 , який з нею проживав, наказали принести всю зібрану мешканцями села зброю, яка була залишена військовослужбовцями ЗС РФ напередодні.

З метою уникнення можливої небезпеки для мешканців села Новопетрівка, а також власної безпеки та безпеки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вирішив самостійно зібрати всю знайдену зброю та віднести в обумовлене військовослужбовцями ЗС РФ місце, а саме на в`їзд до села зі сторони автодороги сполученням Миколаїв - Снігурівка.

21.03.2022 близько 09.00 ОСОБА_10 , виконуючи вимоги військовослужбовців ЗС РФ, приніс зібрану у мешканців села Новопетрівка зброю до в`їзду з села зі сторони автодороги сполученням Миколаїв - Снігурівка.

У цей час у військовослужбовців ЗС РФ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували на в`їзді до села зі сторони автодороги сполученням Миколаїв - Снігурівка виник умисел на жорстоке, образливе та принижуюче ставлення до громадян України з числа цивільного населення.

ОСОБА_6 , діючи умисно та спільно з ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що він є учасником збройного конфлікту, а саме, що він діє в умовах агресії РФ проти України, використовуючи обставини та умови збройного конфлікту, шляхом здійснення погроз вбивством та демонстрацією автоматичної зброї, які потерпілий сприймав як реальну загрозу своєму життю, заборонив ОСОБА_10 залишати місце розташування окупаційних військ.

В цей проміжок часу ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, знаходячись у тому ж місці, зазіхаючи на людську гідність, погрожуючи невстановленим досудовим розслідуванням автоматом, змусив ОСОБА_10 стати на коліна, тим самим здійснив образливе та принижуюче поводження з громадянином України, який є цивільною особою та не приймав участі у збройному конфлікті.

ОСОБА_6 , знаходячись на території в`їзду до села Новопетрівка Баштанського району Миколаївської області зі сторони зрошувального каналу, діючи разом з ОСОБА_7 умисно, всупереч вище зазначених норм міжнародного гуманітарного права, наніс невстановлену слідством кількість ударів кулаками обох рук та ногами по обличчю, тілу та один удар прикладом автомата по тілу ОСОБА_10 , тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження та фізичний біль.

Безпосередньо після цього, ОСОБА_6 , за співучасті з ОСОБА_7 , який взяв плоскогубці та напильник у військовослужбовця РФ, який перебував на танку в місці здійснення останніми своїх злочинних дій, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді стискання нігтьових фаланг кистей рук плоскогубцями, чим спричинив потерпілому сильний фізичний біль.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи в співучасті з ОСОБА_7 та всупереч вищезазначених норм міжнародного гуманітарного права, ОСОБА_6 почав утримувати голову потерпілого ОСОБА_10 в вертикальному положенні, не даючи останньому підвестися з колін, та стискав своїми руками щелепи потерпілого в той час як ОСОБА_7 вставляв до рота ОСОБА_10 напильник та здійснював ковзаючі рухи даним предметом по зубах потерпілого, унаслідок чого потерпілому спричинено значних фізичних страждань.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на жорстоке, образливе та принижуюче поводження з цивільним населенням, ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, спільно з військовослужбовцем ЗС РФ ОСОБА_7 продовжив здійснювати незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 та 21 березня 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16 год., шляхом фізичного примусу, погрожуючи застосуванням зброї, одягнули пов`язку на очі потерпілому ОСОБА_10 та повезли його на корпусі бойової броньованої машини у напрямку м. Миколаїв, після чого утримували у невстановленому слідством місці біля гідротехнічної споруди-зрошувального каналу.

Того ж дня, а саме 21 березня 2022 року , в період часу з 09.00 год. до 16.00 год., (точного часу слідством не встановлено), ОСОБА_6 , діючи в співучасті з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вбивство цивільної особи ОСОБА_10 , з мотивів його непідтримки дій військовослужбовців ЗС РФ, перебуваючи в невстановленому місці поблизу гідротехнічної споруди - зрошувального каналу з координатами ІНФОРМАЦІЯ_2 (більш точного місця слідством не встановлено), надав вказівку невстановленим військовослужбовцям РФ зняти ОСОБА_10 з транспортного засобу.

В подальшому, перебуваючи поблизу зрошувального каналу, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_7 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений жорстоке поводження з цивільним населенням, в невстановлений слідством час, але не раніше 16.00 години 21.03.2022 року вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_10 шляхом здійснення пострілу в голову з невстановленої слідством зброї калібру 9 мм.

21 березня 2022 року близько 09 год. 00 хв, ОСОБА_6 , діючи умисно та спільно з ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що він є учасником збройного конфлікту, а саме, що він діє в умовах агресії РФ проти України, використовуючи обставини та умови збройного конфлікту, перебуваючи в місці розташування військовослужбовців ЗС РФ, що розміщувався на в`їзді в с. Новопетрівка Баштанського району Миколаївської області шляхом використання погроз вбивством та демонстрацією автоматичної зброї, які потерпілий сприймав як реальну загрозу своєму життю, заборонив ОСОБА_11 залишати місце розташування окупаційних військ.

Після цього, будучи незгодним з думкою ОСОБА_11 , який є цивільною особою, що не приймала участі у збройному конфлікті, щодо дій військовослужбовців РФ та у якого була відсутня будь-яка зброя, знаряддя чи засоби для спротиву, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на жорстоке, образливе та принижуюче ставлення до громадян України з числа цивільного населення, діючи в порушення ст. ст. 2, 27, 29, 32 Конвенції, ч. 1 ст. 11, ч. 2 ст. 75 Протоколу І здійснив незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 , а саме шляхом фізичного примусу, погрожуючи застосуванням зброї, одягнув на руки потерпілого пластикові хомути, які обмежили можливість останнього рухати руками та проти волі потерпілого незаконно утримували у вказаному місці в період з 09 год до 16 год. (точний час початку та закінчення моменту утримання не встановлено) 21.03.2022 року.

В цей проміжок часу ОСОБА_6 , знаходячись у тому ж місці, зазіхаючи на людську гідність, погрожуючи невстановленим досудовим розслідуванням автоматом, змусив ОСОБА_11 стати на коліна, тим самим здійснив образливе та принижуюче поводження з громадянином України, який є цивільною особою та не приймав участі у збройному конфлікті.

У подальшому, ОСОБА_6 , знаходячись на території в`їзду до села Новопетрівка Баштанського району Миколаївської області зі сторони зрошувального каналу, діючи спільно з ОСОБА_7 умисно наніс невстановлену слідством кількість ударів кулаками обох рук та ногами по обличчю та тілу ОСОБА_11 , тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження та фізичний біль.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на жорстоке, образливе та принижуюче поводження з цивільним населенням, ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, продовжив здійснювати незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 , та 21 березня 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16 год., шляхом фізичного примусу, погрожуючи застосуванням зброї, одягнули пов`язку на очі потерпілому ОСОБА_11 та повезли його на корпусі бойової броньованої машини у напрямку м. Миколаїв, після чого передали іншим військовослужбовцям окупаційних військ у невстановленому місці поблизу гідротехнічної споруди - зрошувального каналу з координатами ІНФОРМАЦІЯ_2 (більш точного місця слідством не встановлено) для подальшого перевезення до місць несвободи, створених окупаційними військами, тим самим незаконно позбавили його волі та спричинили фізичні та моральні страждання.

Підозра ОСОБА_6 у вчинені вказаного вище кримінального правопорушення обґрунтовується протоколами огляду місця події, допитів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , впізнання особи за фотознімками за участю вказаних осіб, слідчими експериментами за їх участі та іншими матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 від 22.08.2022 у своїй сукупності.

20.05.2024 слідчим у кримінальному провадженні - старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України за погодженням із прокурором - начальником відділу Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1,2 ст. 438 КК України.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ікі-Бурул Республіка Калмикія Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, військовослужбовець збройних сил Російської Федерації, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 (територія в/ч НОМЕР_1 ).

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик опубліковані на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від 22 травня 2024 року. Крім цього повідомлення про підозру ОСОБА_6 скеровано на електронну пошту Міністерства оборони російської федерації.

У такий же спосіб ОСОБА_6 викликано до слідчого на 29, 30, 31 травня 2024 року для проведення слідчих дій за його участі.

ОСОБА_6 будучи повідомлений про підозру та про його виклик до слідчого жодного разу не з`явився за викликами, про причини неявки не повідомив.

03.06.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 доручено Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

На цей час, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, та знаходиться на тимчасово окупованій території України або на території Російської Федерації, що підтверджено матеріалами виконаного доручення № 2308/100/05/01-2024 від 14.05.2024.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України, і вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного злочину.

Слідчий зазначає, що на сьогоднішній день виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1,5 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з наведених вище підстав, одночасно долучив письмові докази.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що ОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про розгляд цього клопотання, адвокат не мав можливості зустрітись і поспілкуватись з ОСОБА_6 , а тому не знає його позиції, а відтак це порушує права останнього на захист, просив відмовити задоволенні клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, докази долучені прокурором, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000108 від 22.08.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч. 1, 2 ст. 438 КК України та ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст.438 КК України.

20.05.2024 слідчим у кримінальному провадженні - старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України за погодженням із прокурором - начальником відділу Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1,2 ст. 438 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик опубліковані на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від 22 травня 2024 року. Крім цього повідомлення про підозру ОСОБА_6 скеровано на електронну пошту Міністерства оборони російської федерації.

У такий же спосіб ОСОБА_6 викликано до слідчого на 29, 30, 31 травня 2024 року для проведення слідчих дій за його участі.

ОСОБА_6 будучи повідомлений про підозру та про його виклик до слідчого жодного разу не з`явився за викликами, про причини неявки не повідомив.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (документування злочинів агресії) управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_5 від 03.06.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 доручено Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Згідно інформації Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, знаходиться на території Російської Федерації або на тимчасово окупованій території України що підтверджено матеріалами виконаного доручення № 7452-2024 від 03.06.2024.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , а виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, за викладених у клопотанні обставин.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що за результатами розшукових заходів встановлено що ОСОБА_6 перебуває на території Російської Федерації або на тимчасово окупованій території України до цього часу, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування, оголошений у розшук, то з огляду на обставини, наведені у змісті ухвали, наявні підстави згідно ч.6 ст.193 КПК України для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, ч.6 ст.193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (документування злочинів агресії) управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.ч.1,2 ст.438 КК України,- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останньої і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1