Справа № 134/36/24
Провадження №11-кп/801/1025/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000790 від 16.10.2023 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 18.06.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Тбілісі, Грузія та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбування основного покарання строк попереднього ув`язнення з 17.10.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін, але не більше 60 днів.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

ВСТАНОВИВ:

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у наступному.

Згідно до п. 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на ЗО діб дію якого в подальшому продовжено до 14.02.2024 включно.

Перелік умов та підстав за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також на перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (надалі Правила) та Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (надалі Закон).

Зокрема, згідно ст. З вищевказаного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Крім того, згідно Правил, тимчасово на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком 18-60 років, зокрема здобувачів вищої освіти, які навчаються за денною формою або дуальною формами здобуття освіти в Україні не дозволяється.

Таким чином, станом на жовтень 2023 року право на виїзд з України, а також перетин державного кордону, громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено, а в порушення порядку визначеного Законом заборонено.

Водночас, у порушення вищезазначених норм законодавства України ОСОБА_8 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_8 , будучи громадянином іншої держави, перебуваючи на території України, володіючи інформацією про способи та порядок здійснення охорони державного кордону України, усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану та наявність встановленої процедури його перетину, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, організував незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

Так, на початку жовтня 2023 року ОСОБА_8 , будучи знайомим з ОСОБА_9 , якій проживає у прикордонній зоні, зателефонував йому та запропонував переправляти осіб чоловічої статі через державний кордон України на територію Республіки Молдова за грошову винагороду.

У подальшому, 13.10.2023 ОСОБА_8 повторно зателефонував ОСОБА_9 та запропонував останньому в період з 16.10.2023 по 17.10.2023 переправити через державний кордон України на територію Республіки Молдова ОСОБА_10 , який є особою призовного віку поза пунктом пропуску через державний кордон.

Вважаючи пропозицію ОСОБА_8 щодо переправлення осіб призовного віку через державний кордон України кримінально-протиправною, 16.10.2023 у денний час ОСОБА_9 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення, був залучений до конфіденційного співробітництва та в подальшому діяв під їх контролем під час спеціального слідчого експерименту.

В подальшому ОСОБА_8 з метою особистого збагачення, реалізуючи умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України за 1400 доларів США, 17.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 познайомив його з ОСОБА_9 , який мав виконувати роль провідника, довести ОСОБА_10 до кордону з Республікою Молдова в обхід спостережних постів Державної прикордонної служби України, перевести через кордон та надати інформацію яка б полегшувала незаконний перетин, шляхом надання порад, визначив суму незаконної винагороди ОСОБА_9 та запропонував йому в подальшому переводити і інших осіб, які бажають у незаконний спосіб залишити територію України.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_8 організував та сприяв в незаконному перетині кордону ОСОБА_10 .

Надалі, 17.10.2023 о 21:46 год у домоволодінні ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_10 частину незаконної винагороди за організацію перетину державного кордону в розмірі 500 доларів США, з яких 400 передав ОСОБА_9 за те, що останній проведе ОСОБА_10 до державного кордону України в обхід спостережних постів Державної прикордонної служби України, переведе через державний кордон та сприятиме йому в його незаконному перетині шляхом надання порад.

Отримавши вищевказані грошові кошти 17.10.2023 приблизно о 22:20 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішки направилися в сторону державного кордону України з Республікою Молдова, де були зупинені працівниками правоохоронних органів, а ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином ОСОБА_8 вжив усі необхідні дії, які вважав необхідними для організації незаконного переправлення через державний кордон України на територію Республіки Молдова, однак був затриманий працівниками правоохоронних органів, які перешкодили ОСОБА_10 перетнути державний кордон.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України вчинене з корисливих мотивів.

Вважаючи вирок суду першої інстанції незаконним, обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить його скасувати на направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд для об`єктивного розгляду. Апеляційну скаргу мотивує тим, що вважає себе винним, проте не визнає вини у організації переправлення людей за кордон та отримання за це коштів.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно вироку, суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме - у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України вчинене з корисливих мотивів.

Під організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України слід розуміти активні дії, які виявляються у розробці планів, визначенні місця, часу незаконного переправлення, пошуку співучасників, створенні організованої групи, її фінансуванні, озброєнні тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в суді першої інстанції ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що ОСОБА_10 є племінником його знайомої ОСОБА_11 . ОСОБА_11 сказала, що у них є 1400 доларів США, щоб переправити ОСОБА_10 за кордон, а ОСОБА_8 сказав, що має знайомого, який може вирішити це питання. Мети збагачення у нього не було.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в матеріалах кримінального провадження зібрані достатні та беззаперечні докази вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Так, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції дав показання, що приблизно в жовтні 2023 року через свою тітку ОСОБА_13 познайомився з ОСОБА_8 . Тітка сказала, що за допомогою ОСОБА_8 можна залишити територію України. Через деякий час зустрівся на залізничному вокзалі в м. Одеса з ОСОБА_8 . Перед цим тітка озвучила, що це буде коштувати 1400 доларів США. Електричкою вдвох з ОСОБА_8 приїхали в смт Крижопіль, сіли на таксі і поїхали в село для того щоб в потрібний час перейти кордон. Приїхали до будинку подруги ОСОБА_8 , переночували одну ніч, перечекали день, на наступну ніч зустрілись з знайомим ОСОБА_8 400 доларів віддав знайомому ОСОБА_8 , а 100 доларів забрав ОСОБА_8 . Це була передоплата за перехід кордону, а решту 900 доларів мав передати ОСОБА_8 після успішного переходу кордону. Вийшли зі знайомим ОСОБА_8 ОСОБА_9 в одну сторону, а ОСОБА_8 пішов в іншу сторону. Сів з ОСОБА_9 в його машину, а через деякий час їх зупинили прикордонники та наряд поліції. Суму, яку необхідно заплатити ОСОБА_8 повідомив через тітку. ОСОБА_8 розказував, що в нього є досвід переходу через кордон. Коли ОСОБА_8 розмовляв з ОСОБА_9 зрозумів, що вони планували організувати постійну схему для незаконного перетину кордону. Деталі з походом кордону з ОСОБА_8 не обговорювали. 900 доларів мали поділити між собою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх мала передати мати через тітку ОСОБА_8 . Залишилось з собою ще 300 євро і 200 доларів. Дорогу від Одеси до села оплачував він. Таксі коштувало 800 гривень, квитки по 70 гривень роздільно.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання, що з ОСОБА_8 познайомився в кінці 2022 року по телефону. Він подзвонив першим з проханням переправити людину через кордон. ОСОБА_8 приїздив в с. Вільшанка приблизно в 2022 до подруги Віти. Пили пиво і ОСОБА_8 запитав чи є можливість перейти через кордон. Відповів, що така можливість існує. 13.10.2023 року ОСОБА_8 зателефонував і сказав, що 16.10.2023 по 17.10 2023 від приїде з ОСОБА_10 , щоб переправити останнього за кордон, сказав йому, щоб вони приїздили. При цьому працівники СБУ говорили також, що вони приїдуть. Не пам`ятає якого дня до нього додому ввечері прийшли ОСОБА_8 . ОСОБА_10 та ОСОБА_14 для того, щоб перейти кордон. Сказав їм, що перехід буде наступного дня. Наступного вечора прийшов ОСОБА_10 з ОСОБА_8 ОСОБА_10 дав 400 доларів, а ОСОБА_8 100 доларів. ОСОБА_8 пішов до ОСОБА_15 , а з ОСОБА_10 пішов до автомобіля в якому був співробітник СБУ. Сіли в машину, яка привезла їх до опергрупи. 400 доларів при понятих віддав працівникам правоохоронних органів. До жовтня 2023 року з ОСОБА_8 зустрічався два рази, він зацікавився як перейти кордон, ОСОБА_8 казав, що ще буде поставляти людей для пере направлення через кордон.

Судом першої інстанції досліджено матеріали проведених НСРД, якими підтверджено причетність ОСОБА_8 до організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України на територію республіки Молдова.

Так, згідно протоколу за результатами контролю за вчиненням злочину особою у кримінальному провадженні № 0000790 від 16.10.2023 старшим оперуповноваженим Тульчинського РВ УСБУ у Вінницькій області майором ОСОБА_16 , під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій 17.10.2023 близько 21 год 10 хв ОСОБА_8 подзвонив ОСОБА_9 та повідомив, що супроводжує до нього ОСОБА_10 , якого необхідно перевести через державний кордон України. В ході розмови домовились зустрітись на перехресті вулиць Трублаїні та Пирогова в АДРЕСА_2 . Зустрівшись з останніми близько 21 год 15 хв, вони попрямували в напрямку місця проживання ОСОБА_9 та близько 21 год 25 хв прийшли до будинку під АДРЕСА_2 вказаного населеного пункту, зайшли до однієї з кімнат помешкання та обговорювали деталі переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, умов розрахунку та суми коштів, які необхідно сплатити ОСОБА_9 за те, що останній проведе ОСОБА_10 через державний кордон України та остаточно узгодили розмір коштів. Крім того, на прохання ОСОБА_8 ОСОБА_9 проінструктував ОСОБА_10 щодо деталей безпечного перетину кордону України та подальші його дії на території Республіки Молдова. Близько 21 год 46 хв ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 витягнув конверт в якому були грошові кошти в сумі 500 доларів США, відрахував 400 доларів США та поклав їх на стіл, після чого ОСОБА_9 , взявши вказані кошти перерахував їх та помістив собі в кишеню, а 100 доларів США ОСОБА_10 поклав в конверт і передав ОСОБА_8 . В подальшому, близько 22 год 12 хв всі троє залишили помешкання і дійшовши до перехрестя вулиць Трублаїні та Пирогова пішли у різних напрямках. При цьому ОСОБА_8 пішов по вулиці Пирогова, де близько 22 год 21 хв був затриманий співробітниками ГУНП у Вінницькій області та УСБУ у Вінницькій області. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили рухатись по вулиці Трублаїні в напрямку виїзду з с. Вільшанка в сторону державного кордону України з Республікою Молдова і близько 22 год 28 хв були затримані співробітниками ГУНП у Вінницькій області та УСБУ у Вінницькій області.

Вина ОСОБА_8 підтверджується і іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, які доповнюють один одного та повністю узгоджуються між собою.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у діях ОСОБА_8 наявні кваліфікуючі ознаки об`єктивної сторони складу злочину - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон.

Стосовно доводів обвинуваченого про те, що у його діях відсутній корисливий мотив, то колегія суддів зауважує наступне.

Корисливістю у кримінальному праві називається прагнення до отримання протиправної (незаконної) матеріальної (майнової) вигоди без затрат власної суспільно корисної праці.

Під корисливим мотивом слід розуміти випадки, коли, коли винний бажав: одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Факт передачі 100 доларів США ОСОБА_8 як передоплати за перехід кордону підтвердили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Також з протоколу за результатами контролю за вчинення злочину особою у кримінальному провадженні № 0000790 від 16.10.2023 під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій вбачається, що 17.10.2023 близько 21 год 46 хв ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 витягнув конверт, в якому були грошові кошти в сумі 500 доларів США, 100 з яких поклав у конверт та передав ОСОБА_8 .

Крім цього, під час затримання ОСОБА_8 у нього було вилучено грошові кошти в розмірі 100 доларів США.

Вказане у сукупності із іншими доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, свідчить про наявність корисливого мотиву в діях обвинуваченого ОСОБА_8 .

Підстав для скасування вироку в цій частині апеляційний суд не вбачає.

Щодо призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів зазначає, що воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Так, суд при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який має на утриманні неповнолітню дитину, обставину, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які його обтяжують.

Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення особи і попередження вчинення нових злочинів та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 18.06.2024 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4