Справа № 740/1991/24
Провадження № 1-кп/740/258/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 10 лютого 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Бахмачі Ніжинського (раніше Бахмацького) району Чернігівської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, неодружений, тимчасово призупинив виконання обов`язків військової служби (солдат, в/ч НОМЕР_1 ), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

установив:

Військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, на порушення вимог ст. 41, 68, 92 Конституції України, ст. 6, 7, 13 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, протягом року після засудження 05.05.2023 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та за невстановлених обставин, але не пізніше 10 год. 09 хв. 10.02.2024, з метою особистого вживання без мети збуту, незаконно придбав полімерний пакетик з пазовим замком, паперовий згорток та згорток, виконаний з грошових купюр номіналом 100 та 200 грн, в яких знаходилися кристалічні речовини білого кольору масою 0,055 г, 0,024 г, 0,142 г відповідно, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,037 г, 0,015 г, 0,094 г відповідно, три шприца з інтегрованою голкою в полімерному ковпачку номінальною ємкістю 1 мл, усередині яких містилися рідини масою 0,420 г, 0,424 г та нашарування речовин, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,026 г, 0,081 г, 0,024 г відповідно, дві скляні ємності у вигляді пошкоджених ампул, на внутрішніх поверхнях яких містилися нашарування речовини темно-коричневого кольору масою 4,0565 г, 2,7254 г, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,0011 г, 0,0348 г відповідно та для подальшого вживання незаконно зберігав при собі без мети збуту до їх виявлення та вилучення працівниками поліції о 11 год. 10 хв. 10.02.2024 під час його перебування за адресою: АДРЕСА_2 .

Указаними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що на час вчинення вказаного кримінального правопорушення він був наркозалежний. Однак на цей час він проходить курс реабілітації від наркозалежності, за допомогою звернувся добровільно, бажає виправитися і стати на правильний життєвий шлях. Після завершення реабілітації він планує повернутися на військову службу, також ходити до церкви, здобути вищу освіту. Розкаявся та шкодував у вчиненому, негативно оцінив і засуджував свої дії.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має середню спеціальну освіту, неодружений, є військовослужбовцем, тимчасово призупинив виконання обов`язків військової служби (солдат, в/ч НОМЕР_1 ), за місцем служби характеризується негативно, має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, має місце реєстрації та проживання, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, згідно з довідкою від 20.07.2024 № 1.0135 проходить курс реабілітації для наркозалежних у центрі ресоціалізації «Україна-Територія Життя» з 27.03.2024 до 27.09.2024, раніше судимий вироком Деснянський районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Вироком Деснянський районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

За правилами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, після ухвалення 05.05.2023 вищевказаного вироку Деснянського районного суду м. Києва. Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому повинно бути призначено за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.

Доказів на підтвердження сплати штрафу на виконання вироку Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року не надано, а відтак відсутні відомості про відбуття покарання.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком, необхідно повністю приєднати невідбуте покарання у виді штрафу за попереднім вироком від 05 травня 2023 року, яке відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню, що узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 704/791/21.

Зважаючи на позицію прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання можливо застосувати до обвинуваченого.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд ураховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення та його поведінку після його вчинення, а саме те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся, проходить курс реабілітації для наркозалежних у центрі ресоціалізації «Україна-Територія Життя».

Наведені вище обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку, відповідно ст. 76 КК України на нього слід покласти певні обов`язки.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і відповідного клопотання не надходило до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз, у загальному розмірі 7194,16 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та згідно зі ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 лютого 2024 року.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного приєднання до покарання за цим вироком невідбутого покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, виконувати самостійно.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7194 (сім тисяч сто дев`яносто чотири) гривень 16 копійок процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речові докази:

- паперовий згорток у вигляді банкнот номіналом 100 грн та 200 грн з порошкоподібною речовиною, який поміщено до спецпакета № WAR1154384; згорток з порошкоподібною речовиною та полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, які поміщені до спецпакета № WAR1295051, три шприци, два з яких з речовиною, поміщені до спецпакета № WAR1154388, дві ампули з нашаруванням речовини на стінках, поміщені до спецпакета № WAR1154391;

- речовини, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP, масою 0,146 г, поміщені до спецпакета № 3933273;

- рідини та нашарування речовин, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP, масою 0,131 г, які запаковано до спецпакета № 3933275;

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP масою 0,0359 г, яка міститься в двох скляних ємностях у вигляді пошкоджених ампул, запаковані до спецпакета № 5464042, - знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 лютого 2024 року, на паперовий згорток у вигляді банкнот номіналом 100 грн та 200 грн з порошкоподібною речовиною, який поміщено до спецпакета № WAR1154384.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1