1-в/205/801/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 , стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 07.04.2014 Приморським районним судом м. Маріуполя за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, про звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України

за участю: прокурора - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання у якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 , від покарання призначеного вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.04.2014 року за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК.

В обґрунтування свого подання представник органу з питань пробації зазначає, що ОСОБА_4 засуджений вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.04.2014 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді ста двадцяти годин громадських робіт.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX) до ст. 51 КУпАП внесено зміни, яким її дію поширено на викрадення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на ту обставину, що сума крадіжки, яку вчинив ОСОБА_4 , є меншою за 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на 2013 рік, представник органу з питань пробації вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

В судове засідання представник органу пробації ОСОБА_3 , не з`явилась, надала на адресу суду заяву, щодо розгляду справи за її відсутності, подання підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подання підтримав, не заперечував проти його задоволення.

Засуджений ОСОБА_4 , будучи повідомленим, до суду не з`явився, що, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, не є перешкодою для розгляду подання за його відсутності.

Суд дослідивши зазначене подання та матеріали справи на засудженого ОСОБА_4 , перевіривши його доводи та обґрунтування, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норм матеріального права, викладеного у Постанові ОП ККС ВС від 07.10.2024 у справі №278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.04.2014 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді ста двадцяти годин громадських робіт.

Відповідно до вищевказаного вироку, ОСОБА_4 , 21 серпня 2013 року, приблизно об 11 годині, діючи навмисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_6 , заволодів майном потерпілої, а саме: нетбуком Net Book Acer Aspire one, з зарядним пристроєм, інструкцією по експлуатації до нетбука та ДВД-диском з програмою комп`ютерного забезпечення, вартість якого складає 750 гривень.

Розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений станом на 2013 рік, тобто на день вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, складав 1147 гривень, оскільки вартість майнової шкоди складає 750 грн, а від так, є менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а тому у суду наявні матеріальні підстави для задоволення подання органу з питань пробації та звільнення ОСОБА_4 , від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК.

Керуючись ст. 5, 74 КК, ст. 372, 537, 539 КПК, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 , стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання за вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.04.2014 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді ста двадцяти годин громадських робіт, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_7