Справа № 571/1351/24
Провадження № 1-кс/571/279/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області із скаргою, в якій просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000051за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, винесену начальником СД ВП № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі по тексту дізнавач) від 29 квітня 2024 року.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що 10.04.2024 між нею та сусідом ОСОБА_5 відбувся конфлікт, під час якого останній наніс їй тілесні ушкодження. Протягом слідства дізнавачем не здобуто доказів вини ОСОБА_5 , а висновки щодо ймовірної відсутності складу злочину ґрунтуються на припущеннях. Крім того, заявниця не погоджується із мотивацією прийнятого рішення, яке ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 не наносив тілесних ушкоджень і не причетний до протиправних дій. Крім того, ОСОБА_3 у своїй скарзі вказує, що заяви про закриття кримінального провадження не писала. Проте, оскаржувана постанова містить посилання на таку заяву. З огляду на викладене, просить поновити термін на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2024 року та скасувати постанову.

В обґрунтування поновлення строку на оскарження постанови від 29.04.2024 посилається на те, що дізналась, що кримінальне провадження закрито лише 10.06.2024 зі слів самого дізнавача. Постанову отримала 24.06.2024 після того, як звернулась до начальника ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області із письмовою заявою.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримала, наполягала на її задоволенні. Пояснила суду, що дізнавач її не опитувала, не дала сказати їй слова, заяви про те, що вона не має претензій до ОСОБА_5 не писала, але писала під диктовку заяву про те, що не має претензій до поліції. Крім того, скаржник посилається на те, що сусідів також не було опитано. Натомість, дізнавач прийняла рішення, в якому неправдиво вказала обставини. З постановою вона не згідна. Просить скаргу задовольнити та скасувати постанову від 29.04.2024.

Дізнавач пояснила, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 давно існують неприязні відносини з приводу використання суміжних земельних ділянок. 10.04.2024 мав місце конфлікт між ними, під час якого ОСОБА_3 було завдано тілесних ушкоджень. З приводу яких вона звернулась до лікарні. Згідно висновку експерта тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних з короткочасним розладом здоров`я, через що нею змінено кваліфікацію з ч.1 на ч.2 ст.125 КК України. З метою вичерпання конфлікту, обом учасника події було запропоновано розділити землю, звернувшись до землевпорядників. Дізнавач підтвердила, що ОСОБА_3 власноручно написала заяву про закриття кримінального провадження, однак, в подальшому, не погоджуючись з тим, як їй відміряли земельну ділянку, вирішила оскаржити постанову. У задоволенні скарги просила відмовити, вказавши на те, що проведені всі необхідні слідчі дії та не встановлено, що ОСОБА_5 діяв з умислом. Нею було встановлено, що тілесні ушкодження мали місце з необережності.

Заслухавши пояснення скаржника та дізнавача, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000051 від 11.04.2024 судом встановлено наступне.

Сектором дізнання ВП № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час досудового розслідування, яке проводилось у формі дізнання оглянуто місце події під час якого нічого не вилучалось ( а.с. 13-18), ОСОБА_3 роз`яснено права та обов`язки потерпілої та допитано як потерпілу. Остання вказала, що під час конфлікту ОСОБА_5 палицею наніс їй три удари в область спини, після чого вона направила на нього вила. В той момент його син- ОСОБА_6 вихопив вила з її рук та відкинув у бік. Після чого, ОСОБА_5 підняв з землі бензокосарку, ременем якої наніс їй один удар в область голови. Вона ж ОСОБА_5 жодних тілесних ушкоджень не наносила ( а.с. 20).

Згідно висновку експерта у потерпілої мають місце тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Потерпіла пояснила експерту, що … «тілесні ушкодження мені спричинив сусід ОСОБА_7 Бив мене жердкою…».

24.04.2024 змінено кваліфікацію у кримінальному провадженні на ч. 2 ст. 125 КК України.

Допитаний ОСОБА_6 пояснив, що потерпіла вибігла до них з вилами. Намагалась нанести батьку удар в область грудей. Він затримав вила за палицю (держак) та вирвав з рук. Після цього, вона підняла з землі палицю. Та намагалась нанести удар батьку в область голови , але батько закрив голову лівою рукою. ОСОБА_8 прийшовся на руку. Коли він відмахнувся від удару, бензокосарка випала з його рук. Він намагався її підняти. Знову уникаючи удару, який прийшовся йому по спині, він повернувся до ОСОБА_3 і в той момент защібка ременя зачепила останню.

18.04.2024 допитано свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ( ас. 39-40).

12.04.2024 дізнавачем було опитано ОСОБА_5 , який повідомив, що в той момент, як потерпіла вдарила його палицею в спину він намагався підняти бензокосарку із землі. В цей момент різко повернувся і защібка ременя бензокосарки зачепила ОСОБА_3 .

Таким чином, судом встановлено, що твердження потерпілої ОСОБА_3 про те, що ні її, ні сусідів не опитували не відповідають дійсності, оскільки спростовуються дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Проте, судом також встановлено наявність суперечностей у показах потерпілої та поясненнях ОСОБА_5 , а також показах свідка ОСОБА_6 . Заходів процесуального характеру для усунення суперечностей у показах потерпілої, свідка ОСОБА_6 , поясненнях ОСОБА_5 дізнавачем не вживалось, у зв`язку з чим розбіжності під час дізнання не усунуто.

У судовому засіданні потерпіла зазначала, що знаряддя нанесення один одному тілесних ушкоджень у виді палиць досі знаходяться у розорі між земельними ділянками. Проте, матеріали кримінального провадження не містять відомостей, що такі були оглянуті та долучені в якості речових доказів. Не було оглянуто і бензокосарку, ременем якої нанесено тілесні ушкодження потерпілій.

До матеріалів провадження долучено заяву ОСОБА_3 , датовану 28.04.2024, написану власноручно потерпілою, в якому остання просить закрити провадження, « оскільки претензій з даного приводу ні до кого не маю і в подальшому мати не буду до працівників поліції також. Потерпілою бути не бажаю. Від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні відмовляюся».

Вказана обставина спростовує твердження потерпілої про те, що такої заяви вона не писала. Разом з тим, посилання дізнавача на вказану заяву у постанові від 29.04.2024, як на підставу закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки потерпіла відмовляється від підтримання обвинувачення є безпідставними, так як з цієї підстави кримінальне провадження закривається судом.

29 квітня 2024 року постановою начальника СД ВП № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 провадження у справі закрито за відсутністю в діянні складу проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріали кримінального провадження не місять доказів отримання потерпілою ОСОБА_3 копії вказаної постанови поштовим зв`язком. Відтак, суд приймає до уваги доводи останньої, що таку постанову вона отримала лише після письмового звернення до начальника ВП№ 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що підтверджується наданою копією письмової заяви від 10.06.2024 та не заперечувалось дізнавачем.

Отже, встановлено, що оскаржувана постанова винесена дізнавачем 29.04.2024 та була отримана потерпілою 24.06.2024. Огляду на це вбачається наявність підстав для поновлення пропущеного строку для оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 29.04.2024.

У даному кримінальному провадженні скаржниця ОСОБА_3 має статус потерпілої. ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження не допитувався.

Установлено, що постановою старшого дізнавача СД ВП № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 29.04.2024 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до норм діючого кримінального законодавства, складом злочину є сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що визначають вчинене суспільно-небезпечне діяння як кримінальне правопорушення. Враховуючи наведене, в постанові про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, дізнавач повинен чітко вказати в діях якої саме особи відсутній склад кримінального правопорушення. Крім того, дізнавач зобов`язаний вмотивувати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в діях цієї особи за даних обставин.

Частиною 3 ст. 110 КПК України визначено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Таким чином, постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження 0000051, у постанові від 29.04.2024 дізнавач вказані вимоги кримінально - процесуального закону не виконала.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного Кодексу обов`язок доказування покладено на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено кримінальне правопорушення, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

Отже, підстави вважати, що досудове розслідування проведено всебічно та повно відсутні, а тому висновок дізнавача про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.

За встановлених обставин постанова начальника СД ВП № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області від 11.11.2022 про закриття кримінального провадження №0000051 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України є незаконною, винесеною передчасно, без з`ясування та належної перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Постанову про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2024 року, винесену начальником СДВП№2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000051 від 29.04.2024 за ч.2 ст.125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 09 годині 05 хвилин 12 липня 2024 року.

Слідчий суддя :