Справа № 521/8488/23
Номер провадження:1-кп/521/814/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

08 лютого 2024 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретар судового засідання ОСОБА_4

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000092 від 17.03.2023 року.

Прізвище, ім`я і по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місця проживання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нововасилівка, Снігурівського району, Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 111 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

У судовому засіданні сторона захисту заявила клопотання про визнання доказів за кримінальним провадженням недопустимими та припинення їх дослідження.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

Відповідно до ч.2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вказані докази не є очевидно недопустимим та на даний час немає підстав для визнання їх недопустимими.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Необхідно зазначити, що питання допустимості або недопустимості доказів, в будь-якому разі, буде вирішуватися у нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення та у разі прийняття рішення про недопустимість доказу, суд не буде посилатися на нього при ухваленні судового рішення.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити та суд вирішить вказане питання у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що докази, на які вказує сторона захисту вже були досліджені у судовому засіданні, тому неможливо припинити їх дослідження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 89 КПК України, суд,-

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

В задоволенні клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими та припинення їх дослідження відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3