Провадження №1-кп/760/682/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 м.Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002607 від 22.09.2021, на підстав обвинувального акту, затвердженого 05.09.2024 заступником керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, без місця реєстрації, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09.12.2013 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільнившись 25.09.2015 р. з Криворізької виправної колонії № 80 по відбуттю строку покарання, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 20.09.2021 приблизно о 01 год. 30 хв., знаходячись біля бyдинкy АДРЕСА_2 , з метою вiдкритого повторного викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, звернув увагу на потерпілого ОСОБА_6 , який тримав в руках особистий мобільний телефон «Samsung S21 Ultra», та на плечі якого знаходився рюкзак торгівельної марки «Адідас».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, вчиненого повторно, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_8 пiдiйшов до потерпілого ОСОБА_9 та вихопив у останнього з рук мобiльний телефон марки «Samsung S21 Ultra» вapтіcтю 31999 гривень, в якому знаходилися сім-карти НОМЕР_1 тa НОМЕР_2 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Не зустрівши опір від потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вирішив продовжити відкрите викрадення чужого майна, та шляхом ривка зірвав з плеча потерпілого рюкзак ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому знаходилися навушники марки «Sony» вартістю 2500 гpн., переносний зарядний пристрій «Xiaomi» вартістю 500 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .

Відкрито викравши чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_10 ,

ОСОБА_4 втік із місця вчинення злочину, спричинивши потерпілому мaтеpiaльного збитку на загальну суму 35999 гривень.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Обставини, викладені в обвинувальному акті, затвердженому прокурором 05.09.2024 р., відповідають дійсним обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 під час свого допиту суду показав, що 20.09.2021 в нічний період доби знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , прогулюючись по вулиці, побачив потерпілого ОСОБА_6 , який облокотившись на паркан, курив цигарку. Обвинувачений підійшов до потерпілого та попросив прикурити, у цей момент він побачив в руках у потерпілого мобільний телефон, та вирішив викрасти вказаний мобільний телефон. З цією метою, він підійшов ближче до потерпілого, та вихопив із руки останнього мобільний телефон. При цьому, потерпілий кричав обвинуваченому, аби той повернув йому викрадений мобільний телефон. Крім того, побачивши, що потерпілий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений вирішив викрасти наплічну сумку/рюкзак, яка була при потерпілому. З цією метою, він смикнув за сумку, та таким чином зняв її із плеча потерпілого. Обвинувачений суду показав, що потерпілий тримався за сумку, не бажаючи, аби обвинувачений її викрав. Однак, силою обвинувачений забрав у потерпілого сумку, внаслідок чого потерпілий впав обличчям на асфальтне покриття, при цьому обвинувачений потерпілого не штовхав та не бив, із викраденим майном покинув місце вчинення злочину. У подальшому мобільний телефон, навушники, які знаходились у викраденому рюкзаку, обвинувачений продав, виручені гроші обернув на свою користь, сумку/рюкзак використовував у власному користуванні. Про вчинене шкодує, зазначив, що частково відшкодував на користь потерпілого вартість викраденого майна, сплативши потерпілому 5 000 грн., вартість викраденого майна обвинуваченим не оспорюється, та він зобов`язується у майбутньому відшкодувати потерпілому вартість викраденого майна у повному обсязі.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого останньому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, винуватість останнього підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, визнаними судом належними, допустимими, достатніми та достовірними, а саме:

-Показами потерпілого ОСОБА_11 , який суду показав, що у вересні 2021 року він був у барі Портер Бар, та після 01:00 виходив із даного закладу, перебуваючи на вулиці, викликав собі таксі із використанням належного потерпілому мобільного телефону. У цей час до нього підійшов раніше йому не знайомий чоловік, обвинувачений по справі ОСОБА_4 , та попросив цигарку прикурити. Потім, обвинувачений, вихопив із рук потерпілого мобільний телефон марки «Samsung S21 Ultra», далі, смикнув його за рюкзак, який був на плечі потерпілого, внаслідок чого потерпілий впав лицем на асфальтне покриття, а нападник забрав в нього рюкзак, в якому знаходились навушники, зарядний пристрій та паспорт громадянина України. Потім потерпілий викликав поліцію, та під час досудового розслідування йому було повернуто поліцією зарядний пристрій до телефону, та рюкзак. Потерпілий зазначив, що під час викрадення в нього майна, обвинувачений його по голові не бив, та ударів не наносив. Суду повідомив, що речі були відібрані в нього обвинуваченим силою, добровільно своє майно він обвинуваченому не надавав. Зазначив, що просить суворо обвинуваченого не карати, оскільки останній відшкодував йому 5000 грн., та обіцяв у майбутньому сплатити решту вартості викраденого в нього майна;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.09.2021 р., згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що у період часу з 20.09.2021 близько 01 год. 30 хв. За адресою АДРЕСА_3 , а саме «Портер паб», невідома особа відкрито заволоділа його майном, а саме: рюкзаком чорного кольору фірми Адідас, в якому знаходився паспорт потерпілого, павербанк, навушники, а також в нього було викрадено мобільний телефон з двома сім-картками /т. 1 а. с. 90/;

-Протоколом огляду місця події від 09.10.2021 р., згідно з яким у кабінеті № 206 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у гр. ОСОБА_4 було виявлено рюкзак чорного кольору з трьома білими полосами та написами на ньому «mastercard» та «ПриватБанк». Даний рюкзак під час проведеного огляду було вилучено, а такою було вилучено зарядний пристрій білого кольору з написом «МІ» /т. 1 а. с. 91-93/;

-Гарантійним талоном № 1 993 160 від 21.04.2021 р. на мобільний телефон марки «Samsung S21 Ultra», наданим потерпілим /т. 1 а. с. 94/;

-Протоколом огляду предмета від 25.10.2021 р. та фото-таблицею до нього, відповідно до якого слідчим у присутності двох понятих було оглянуто рюкзак ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », бувший у використанні, чорного кольору, має дві шлейки, на рюкзаку білими літерами присутні написи «Mastercard» та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також переносний зарядний пристрій ТМ «Xiaomi» білого кольору, присутній напис «МІ». Під час огляду предметів потерпілий ОСОБА_6 , який був присутній при проведенні огляду, повідомив, що впізнає серед предметів рюкзак ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та переносний зарядний пристрій ТМ «Хіаомі», які у нього викрали під час відкритого викрадення його майна, що мало місце 20.09.2021 р. /т. 1 а. с. 96-100/;

- Постановою слідчого про визнання речовими доказами рюкзаку марки «Адідас» та переносного зарядного пристрою марки «Хіаомі», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 під зберігальну розписку /т. 1 а. с. 101-102/;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.10.2021 р., згідно з яким потерпілому ОСОБА_6 пред`явлено для впізнання чотири особи чоловічої статі, серед яких потерпілий впізнав чоловіка, який стоїв третім зліва, як особу, яка вчинила відкрите викрадення майна потерпілого, та особою під № 3 виявився обвинувачений ОСОБА_4 /т. 1 а. с. 103-106/;

-Довідкою Ломбарду «Кредит юніон» від 22.09.2021 р. за № 291/09, згідно з якою до ломбарду було здано мобільний телефон марки «Samsung S21 Ultra» від ОСОБА_12 /а. с. 107/;

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2021 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав на фото № 3 особу, яка продала йому мобільний телефон «Samsung S21 Ultra», цією особою виявився ОСОБА_4 /т. 1 а. с. 108-109/;

-Протокол проведення слідчого експерименту від 30.10.2021 р. та диском відеозапису до нього, з яких вбачається, що під час відтворення подій вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 пояснив, що 20.09.2021 приблизно о 01:30 год. він знаходився за адресою АДРЕСА_2 , неподалік ресторану «Портер Паб». ОСОБА_4 побачив, що на тротуарі, спершись на металевий паркан знаходився незнайомий йому чоловік повної статури невисокого зросту з бородою. ОСОБА_4 спочатку підійшов до чоловіка та попросив закурити. Коли він поспілкувався з чоловіком, то зрозумів, що він дуже п`яний. Далі, чоловік дістав мобільний телефон та почав щось у ньому дивитись. Тоді, ОСОБА_4 вирішив відкрито викрасти вказаний телефон, для цього він підійшов до чоловіка та з руки вихопив його телефон. Також, ОСОБА_4 вирішив забрати у чоловіка рюкзак, але останній чинив супротив, тобі ОСОБА_4 його вдарив рукою в район плеча. Далі ОСОБА_4 ривком вирвав рюкзак, а чоловік впав на землю. ОСОБА_4 в свою чергу направився додому пішки. По дорозі ОСОБА_4 роздивився мобільний телефон «Самсунг С21» з двома сім-картками, які дістав з телефону та викинув. Рюкзак був чорного кольору фірми «Адідас», при огляді самого рюкзака в ньому знаходилися кошачий корм, цукор та переносний зарядний пристрій білого кольору. Далі, 20.09.2021 приблизно о 08:00 ОСОБА_4 приїхав на радіо ринок «Караваєві дачі», де раніше незнайомий чоловік викупив в нього мобільний телефон за 5000 грн., грошові кошти витратив на власні потреби, свою вину у вчиненому визнає повністю /т. 1 а. с. 110-113/;

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» більш суворе покарання призначається особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, в складі організованих груп і менш суворе покарання може призначатись особам, які щиросердно розкаялися в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія вчинення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків які настали.

Так, судом встановлено, що:

-обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст.12 КК України, належить до тяжких злочинів;

-на час вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений мав не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість;

-раніше притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2011 р. по справі № 1-174/11 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; на підставі вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2013 р. по справі № 199/12099/13-к за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, звільнився із Криворізької виправної колонії № 80 25.09.2015 р. по відбуттю строку покарання;

-на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває;

-за місцем роботи відповідно до характеристики від 27.10.2021 р. характеризується позитивно;

-неодружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, відомості про офіційне працевлаштування суду не подано.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття та часткове відшкодування заподіяної майнової шкоди потерпілому.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний злочин проти власності повторно, із врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не встановлених судом обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у виді щирого каяття та часткового відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_6 завданої останньому майнової шкоди внаслідок відкритого викрадення належного потерпілому майна, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції останнього від суспільства, у зв`язку із чим суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Із врахуванням встановлених судом обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає правових підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 337, 349, 368, 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не обирати.

Вирішити долю речових доказів:

-рюкзак торгівельної марки «Адідас» та переносний зарядний пристрій торгівельної марки «Хіаомі», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1