УХВАЛА

Іменем України

24.08.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі подане у кримінальному провадженні № 0002660 від 23.08.2024 року клопотання слідчої СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир

В С Т А Н О В И В :

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування № 002660 від 23.08.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2024 року близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебував неподалік магазину «Продукти», що за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього в цей час виник злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 почав агресивно себе поводити, чіплятися до громадян, які перебували поруч з магазином, перекидати стільці та, розбивши скляну пляшку, почав з нею підходити до людей та кричати в їх бік. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 присутні особи почали робити йому зауваження та просити припинити свою протиправну поведінку, на що останній не реагував.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_5 , розуміючи, що він перебуває у громадському місці, де діють загальноприйняті норми поведінки, діючи з особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу та самоствердитися за рахунок інших осіб, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки у громадських місцях, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, пішов з місця події та зайшов у будинок, де він мешкає. Через деякий час ОСОБА_5 повернувся, тримаючи у своїх руках предмет, ззовні схожий на ніж та, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , яка перебувала у цей час у зазначеному місці, та підніс предмет, ззовні схожий на ніж, в область живота останньої, чим створив реальну загрозу для її життя та здоров`я.

Також, через вказані протиправні дії ОСОБА_5 на 2 години раніше встановленого графіку роботи була тимчасово припинена господарська діяльність підприємства, а саме магазину «Продукти», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_8 .

Таким чином, як вказує сторона обвинувачення у клопотанні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

23.08.2024 по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження за №0002660 та розпочато досудове розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України.

23.08.2024 о 12:48 ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та у той же день останньому в порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 22.08.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 22.08.2024;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 23.08.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.08.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.08.2024 року;

- протоколом огляду предмету (відеозапису) від 23.08.2024 року;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 23.08.2024 року;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 23.08.2024.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого, свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідча за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.

За словами прокурора, потерпіла вибила ніж з рук підозрюваного. Просив не визначати розмір застави.

Слідчий додав, що сусіди ОСОБА_5 характеризують його з негативного боку. Підозрюваний був затриманий неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ніколи нікому не погрожував, не застосовував насильство. Визнає, що порушив закон. Просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що б мати змогу лікуватись.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зауважила, що подія відбулася ввечері 22.08.2024, проте затримали ОСОБА_5 тільки в обід 23.08.2024 року та за цей час її підзахисний не намагався чинити якийсь тиск на свідків чи потерпілу. Вважає, що саме цілодобовий домашній арешт зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

У свою чергу обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують наведені у клопотанні ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя зважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , не в останню чергу підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , які знайомі підозрюваному. Із урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, може здійснювати на них вплив із метою спонукання до ненадання показань на стадії судового розгляду, перекручування або спотворення обставин, які їм можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності. Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження («Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) § 43).

Окрім цього, з доданої до клопотання довідки УІАП ГУНП в Житомирській області вбачається, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Слідчим суддею звернуто увагу, що останній раз підозрюваний був засуджений у 2000 році та на даний час вважається таким, що не має судимості, проте зазначені події в його житті можуть вказувати на відповідну репутацію підозрюваного, що у поєднанні із відсутністю постійного місця роботи та стабільно достатнього заробітку підтверджують доводи слідчого, прокурора про існування передбаченого пунктом п`ятим частини першої статті 177 КПК України ризику.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про не доведення прокурором недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, з метою запобігання наведеним у клопотанні ризикам.

Як передбачає положення ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

На підтвердження такого висновку та доцільності застосування до підозрюваного м`якішого запобіжного заходу аніж тримання під вартою слідчим суддею враховує, поміж іншого, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , міцність та тривалість соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність судимостей. Як вказував слідчий суддя вище, останній раз ОСОБА_5 був засуджений у 2000 році до покарання, не пов`язаного із позбавленням волі. Також, з огляду на санкцію частини четвертої статті 296 КПК України слідчий суддя припускає у разі підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину можливість призначення судом покарання останньому із урахуванням статті 75 КК України.

Відповідно до вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа «Харченко проти України»).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, керуючись положенням ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає за доцільне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме цілодобовий домашній арешт, та покласти на ОСОБА_5 ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 23 жовтня 2024 року (дата закінчення строку дії ухвали).

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 цілодобово, протягом строку тримання під домашнім арештом, без застосування електронних засобів контролю.

Зобов`язати ОСОБА_5 за кожною вимогою прибувати до суду, слідчих слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002660, та прокурорів, котрі здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва в зазначеному кримінальному провадженні, а також покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

3) утриматися від спілкування у будь-якій формі із потерпілою ОСОБА_8 та зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо обставин вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення, за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій);

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю

Обов`язки на ОСОБА_5 покладено на строк до 23 жовтня 2024 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя