Провадження № 1-кс/202/6621/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання начальника Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 24.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведеного огляду місця події 24.09.2024 в період часу з 14:30 по 15:00 майно, яке визнане речовими доказами по кримінальному провадженню, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТСЦ 8042, серія DIA649644, категорія B1, В, яке було упаковано в сейф-пакет PSP1418686, шляхом заборони розпоряджатися будь яким чином та користуватися посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого ТСЦ 8042, серія DIA649644, категорія B1 терміном дії до 06.07.2026 року, В терміном дії до 06.07.2026 року, яке було упаковано в сейф-пакет PSP1418686 з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню та забезпечення проведення криміналістичної експертизи реєстраційного документа, з подальшим його зберіганням у матеріалах кримінального провадження № 0000306 від 24.09.2024.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.09.2024 року до ЧЧ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від працівника поліції, що за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Полтавська біля блокпосту "Дробишево" було зупинено транспортний засіб Шевроле Лачеті н.з. " НОМЕР_1 " під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого під час перевірки документів було виявлено посвідчення водія із ознакою підробки. ЄО4916

Згідно витягу з інформаційної бази ІПНП МВС України встановлено, що посвідчення водія « НОМЕР_2 » в базі не виявлено.

За вказаним фактом розпочате кримінального провадження №0000306 від 24.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

24.09.2024 року в ході проведення огляду місця події на ділянці місцевості по вул. Полтавська в м. Лиман, Донецької області поблизу блокпосту «Дробишево» гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав для огляду посвідчення водія на своє ім`я яке було оглянуто та вилучено до сейф-пакету PSP 1418686.

24.09.2024 постановою слідчого СВ ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області по кримінальному провадженню вилучене в ході огляду майно - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТСЦ 8042, серія DIA649644, категорія B1, В, яке було упаковано в сейф-пакет PSP1418686 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого з даним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Власник майна в судове засідання з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відео фіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 24.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події - 24.09.2024 року на ділянці місцевості по вул. Полтавська в м. Лиман, Донецької області поблизу блокпосту «Дробишево» гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав для огляду посвідчення водія на своє ім`я яке було оглянуто та вилучено до сейф-пакету PSP 1418686.

Постановою слідчого від 24.09.2024 вищевказане майно було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею, вищевказане майно було вилучене під час огляду місця події 24.09.2024 року. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено до суду 25.09.2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурор просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, слідчим доведено, що вилучене під час огляду місця події майномає доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використано як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаного речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 24.09.2024 року в ході огляду місця події, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого ТСЦ 8042, серія DIA649644, категорія B1 терміном дії до 06.07.2026 року, В терміном дії до 06.07.2026 року, яке було упаковано в сейф-пакет PSP1418686

Арештоване майно зберігати в кримінальному провадженні в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1