Справа № 279/4054/24
провадження №1-кп/283/226/2024
У Х В А Л А

17 вересня 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст. 186, ч.3 та ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст. 186, ч.3 та ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки не зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на даний час справа перебуває на стадії підготовчого провадження, 22.09.2024 закінчується строк дії застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу, а з часу застосування і попереднього продовження строку дії даного запобіжного заходу ризики, які стали підставою для ухвалення слідчими суддями відповідних рішень з цих питань, не зменшились і продовжують існувати на даний час.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 186 КК України. Санкція найтяжчого із них передбачає безальтернативно покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Вказане, певним чином мінімізує можливість застосування до нього заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо).

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, обвинувачений може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому, супроводжувалось вчиненням психологічного тиску на потерпілих, заподіянням тілесних ушкоджень. Особливої уваги заслуговує той факт, що обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, зокрема на потерпілого, якому 20.08.2023 обвинуваченим за попередньою змовою з іншими співучасниками кримінального правопорушення було висунуто вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 5000 доларів та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_16 спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Сторона обвинувачення вважає, що обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, що

підтверджує існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 офіційно не працює. Грошові кошти, отримані внаслідок злочинної діяльності, були його основним джерелом доходу. Вказаний ризик значно посилюється у зв`язку із попередніми притягненнями обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Зокрема, 21.06.2016 ОСОБА_6 засуджений за вчинення кримінального правопорушення однорідного складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

31.03.2021 останнього притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України вчиненого спільно з ОСОБА_8 у складі організованої групи, матеріали кримінального провадження перебувають на розгляді Коростенського міськрайонного суду.

З огляду на характер вчиненого правопорушення, тривалість та кількість вчинення злочинів у період з травня 2023 року до 02.01.2024, їх корисливого мотиву, а також те, що діяльність групи осіб була припинена працівниками правоохоронних органів, існує також ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Вимогами клопотання прокурор просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

17.09.2024 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_13 , подав клопотання про зміну запобіжного заходу, в обґрунтування якого зазначив, що враховуючи час, що минув з моменту затримання та повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та перебування обвинуваченим під вартою, на даний час такі ризики істотно зменшились. Наразі ТОВ «Форест ХАБ 2023» гарантує офіційне працевлаштування обвинуваченого для отримання ним законних джерел для існування. З урахуванням стадії кримінального провадження відсутні обставин, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого можливе виключно в умовах перебування останнього під вартою.

Згідно з протоколом НСРД від 06.12.2023 у розмові між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_16 останній підтверджує отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_6 саме за «негарні слова» в бік лісника ОСОБА_17 , що відбулося влітку 2023 року, та які взагалі не пов`язані з вимаганням коштів. Протягом всього часу з моменту затримання обвинувачений не здійснював впливу ні на потерпілого, ні на свідків, ні на інших обвинувачених та не перешкоджав іншим чином кримінальному провадженню. Іншим восьми обвинуваченим визначені запобіжні заходи у виді домашнього арешту чи застави, і вони знаходяться на волі. ОСОБА_6 єдиний хто утримується під вартою. Будь-яких фактів спілкування ОСОБА_6 для зміни показань іншими обвинуваченими, впливу на хід кримінального провадження не було.

Надані прокурором підстави (ризики) не доводять виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права обвинуваченого на свободу та не доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Обвинуваченому ОСОБА_6 слід визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК. Також погіршився стан здоров`я ОСОБА_6 (скарги на високий внутрішньочерепний тиск).

Враховуючи, що загальна кількість учасників справи налічує 25 осіб, та те, що ОСОБА_6 єдиний хто знаходиться під вартою тривалий час (8,5 місяців), з огляду на долучені характеристики, гарантійний лист про можливість офіційного працевлаштування ОСОБА_6 , його сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, захисник вимогами клопотання просить змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.07.2024 у справі №296/6545/24 (провадження №1-кс/296/2464/24) з тримання під вартою на заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень. У разі внесення застави, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися за межі Коростенського району без дозволу прокурора або суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи: утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;здати на зберігання до відповідних органів Державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон; строк дії обов`язків до 20.11.2024.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_13 заперечив відносно клопотання прокурора та просив суд зміни запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на заставу із встановленням відповідних обов`язків згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в режимі відео конференції підтримав клопотання захисника щодо зміни йому запобіжного заходу, зазначивши, що має проблеми із серцем та судинами, загрози для учасників провадження не становить. Просив надати йому можливість офіційно працевлаштуватися для фінансового забезпечення своєї сім`ї.

Суд заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання прокурора та захисника зазначає наступне.

25.07.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира по справі № 296/6545/24 (провадження 1-кс/296/2464/24) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 діб . Строк дії ухвали до 22.09.2024.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків, що стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Тобто ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Зазначені стандарти доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд оцінює тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 злочинів, наслідки злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 189, ч. .4 ст. 186 КК України. Санкція найтяжчого із них передбачає безальтернативно покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На даному етапі судового провадження жоден учасник не допитаний.

А тому, наведені прокурором ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає доведеними.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на заставу, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризикам переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілу і свідків.

Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Керуючись ст. 183, 314, ч.2 ст.376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальна правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 діб по 16 листопада 2024 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2024 року.

Суддя