справа № 691/286/19
провадження № 1-в/691/42/24
УХВАЛА

07 листопада 2024 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Черкаського РС №1 філії

Державної установи «Центр пробації»

в Черкаській області ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище подання провідного інспектора Черкаського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про приведення судового рішення у відповідність до закону відносно засудженої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Черкаського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідність до закону, а саме вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 13.06.2023 року, яким було засуджено ОСОБА_5 за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки. На даний час остання перебуває на обліку у Черкаському районному секторі № 1 філії Державної Установи «Центр пробації» в Черкаській області в зв`язку з відбуттям іспитового терміну. З набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна», виникла необхідність приведення даного вироку до вимог закону.

Представник Черкаського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області в судовому засіданні подання підтримала в повному обсязі, просила задоволити.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення подання не заперечував.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні просила звільнити її від покарання у зв`язку із внесеними змінами до законодавства.

Прийнявши до уваги думку учасників справи, дослідивши матеріали подання та особової справи на ОСОБА_5 суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 13.06.2023 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Загальна сума завданої матеріальної шкоди за вироком від 13.06.2023 року на час скоєння крадіжки 15.02.2019 року становить 624 грн. 64 коп.

Вирок набрав законної сили 29.08.2023 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання пов`язані з виконанням вироку подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2,частини першої статті 537 цього Кодексу;

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України, передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тобто, станом на 15.02.2019 року, складав 1921 гривня, а вартість майна, яке остання намагалась викрасти за вироком суду становить 624 гривні 64 копійки, що є меншим двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених законом на час вчинення кримінального правопорушення.

Ураховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_5 діяння (15.02.2019 року), кваліфікувалися б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Зазначене узгоджується з позицією викладеною у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Ураховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi, ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання задоволити. Привести вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 13.06.2023 року щодо засудженої ОСОБА_5 за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Чапаївка, Бережанського району, Миколаївської області, зареєстровану по АДРЕСА_1 , жительку АДРЕСА_2 , українку, громадянку України, з середньою освітою, не одружену, не працюючу, раніше судиму, звільнити від покарання, призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 13.06.2023 року за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування призначеного покарання з дворічним іспитовим строком - у зв`язку із усуненням караності вчиненого нею діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Роз`яснити засудженій ОСОБА_5 , що від частини покарання, що вона законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, вона не може бути звільнена, а понесені нею правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1