В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/777/24 (справа № 308/11033/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001021 від 02.05.2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в У країні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Так, 30 квітня 2024 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 через не замкнені на замок двері проник до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Так перебуваючи в середині вищевказаного будинку у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів з метою особистого збагачення та в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчиненого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, за рахунок викрадення чужого майна, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 12 128 GB», який знаходився на стільчику у кімнаті будинку та який належить потерпілому ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку експерта становить 3 817 (три тисячі вісімсот сімнадцять) гривень, тим самим спричинивши потерпілому матеріального збитку на вищевказану суму та сховавши вищевказаний мобільний телефон у кишені покинув місце вчинення злочину маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

За таких обставин, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Угода про визнання винуватості від 17.10.2024 року була укладена між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

При укладенні угоди сторони врахували, істотні для кримінального провадження обставини, а саме:

1) під час досудового розслідування підозрюваний активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин скоєння вказаного кримінального провадження, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення;

2) відсутність обставин, які обтяжують покарання;

3) підозрюваний вчинив одне кримінальне правопорушення яке є тяжким злочином;

4) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням;

5) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди, що за вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою від 17.10.2024 року надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості та її розгляд за його відсутності. Зазначив, що цивільний позов не заявляє, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На всі запитання ОСОБА_4 відповів «так».

Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ужгород, Закарпатської області, громадянин України, без освіти, має зареєстроване місце проживання за яким проживає фактично за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у психіатра не перебуває, тобто веде осілий спосіб життя, має постійне зареєстроване місце проживання, проте не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.

Захисник обвинуваченого також наполягав на затвердженні угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 17.10.2024 року і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати у кримінальному провадженні на проведення товарознавчої та дактилоскопічної експертиз у загальному розмірі 3 786,40 грн. слід стягнути із обвинуваченого на користь Держави.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 373, 374, 475, 394, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 17.10.2024 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку у два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Держави 3 786,40 грн. (Три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 копійок) судових витрат у кримінальному провадженні на проведення товарознавчої та дактилоскопічної експертиз.

Роз`яснити потерпілому, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

-Три відрізки клейкої стрічки скотч зі слідами папілярних ліній які запаковано до паперового конверту НПУ СУ, які вилучено 01.05.2024 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , які були визнані речовими доказами за постановою від 02.05.2024 року, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1