УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 липня 2024 року місто Львів

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000149 від 03.07.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогізно Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

встановив:

старший слідчий другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 , за погодженням прокурора, звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України у кримінальному провадженні №0000149 від 03.07.2024 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУ ДСНС України у Львівській області від 30.06.2021 № 179 ОСОБА_5 з 01.07.2021 призначено на посаду пожежного-рятувальника 4 державної пожежно-рятувальної частини НОМЕР_1 державного пожежно-рятувального загону ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно п. 1 ч. 1 Посадової інструкції пожежного-рятувальника 4 ДПРЧ 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Львівській області, затвердженої начальником 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Львівській області 01.01.2024 року, пожежний-рятувальник у своїй діяльності керується Конституцією та законами України; актами Президента України; Кабінету Міністрів України; наказами ДСНС України; дорученнями Голови ДСНС України, його заступників; актами обласної державної адміністрації та обласної ради; наказами Головного управління, дорученнями начальника управління запобігання надзвичайним ситуаціям та цивільного захисту по Львівській територіальній громаді та його заступника, дорученнями начальника 3-го державного пожежного-рятувального загону, його заступника; Положенням про 3-тій державний пожежно-рятувальний загін. Так, приблизно у двадцятих числах червня 2024 року, більш точний час слідством не встановлено, громадянин ОСОБА_8 , який знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у спортзалі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у АДРЕСА_2 , у ході бесіди з невідомою особою дізнався, що особа на ім?я ОСОБА_9 займається допомогою із оновленням облікових даних у ІНФОРМАЦІЯ_5 та отримав від невстановленої особи номер телефону ОСОБА_10 , а саме НОМЕР_2 .

01.07.2024 о 19 год. 27 хв. ОСОБА_8 зателефонував зі свого мобільного телефону НОМЕР_3 через месенджер «Вотсап» на мобільний номер НОМЕР_2 , що належить пожежному-рятувальнику 4 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , який усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою протиправного особистого збагачення, у ході розмови із ОСОБА_8 , висловив останньому протиправну вимогу про надання йому грошових коштів у сумі 5000,00 доларів США за організацію оновлення даних у ІНФОРМАЦІЯ_3 та відстрочку від призову за мобілізацією. Також, ОСОБА_5 зазначив, що необхідно зустрітись в живу для обговорення усіх деталей. Після чого останні домовились здзвонитись та домовитись про зустріч у п?ятницю (05.07.2024) або у суботу (06.07.2024).

У подальшому ОСОБА_8 , усвідомивши, що вимога ОСОБА_5 є незаконною, звернувся із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів та надалі діяв під їх контролем.

Так, 06.07.2024 о 12 год. 05 хв. ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 із застосуванням месенджеру «Вотсап» та повідомив, що він перебуває у місті Львові. У ході такої розмови ОСОБА_5 призначив зустріч на проспекті В?ячеслава Чорновола у м. Львові біля головного входу в ТЦ «Ашан» о 14 год. 45 хв. - 15 год. 00 хв., на що ОСОБА_8 погодився. Близько 15 год. 00 хв. 06.07.2024 ОСОБА_8 зустрівся біля головного входу в ТЦ «Ашан», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з ОСОБА_5 . У ході бесіди ОСОБА_5 , продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на протиправне особисте збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_8 , що в разі надання йому неправомірної вигоди у сумі 5 000 доларів США він, ОСОБА_5 , вплине на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 і забезпечить оновлення даних ОСОБА_8 , як військовозобов?язаного, та виготовлення для останнього документів, які надають тимчасову відстрочку від мобілізації на один рік.

У ході такої розмови ОСОБА_5 з метою створення у ОСОБА_8 враження, що останній дійсно має корупційні зв?язки і може вирішити всі проблеми, пов?язані з військовим обліком та мобілізацією, повідомив останньому, що він працює в органах ДСНС України та вже неодноразово допомагав людям по питаннях отримання відстрочки від мобілізації. Також, ОСОБА_5 бажаючи якнайшвидше одержати від ОСОБА_8 неправомірну вигоду, повідомив останньому, що все потрібно зробити до 16.07.2024, оскільки потім будуть його послуги коштувати дорожче. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 домовились зустрітись на наступний день - 07.07.2024, а також про те, що останній надасть фото своїх документів та зробить необхідні фотографії на документи.

Також, 06.07.2024, приблизно о 20 год. 42 хв., на виконання вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_8 скинув через месенджер «Вотсап» фото своїх документів, а саме: паспорту (ID-картка) та ідентифікаційного коду.

У неділю 07.07.2024, ОСОБА_5 , на виконання свого злочинного плану, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, зателефонував через месенджер «Вотсап» ОСОБА_8 , де у ході розмови з останнім запитав чи ОСОБА_8 зробив необхідні фотографії, на що останній повідомив, що не встиг. За наслідками такої бесіди ОСОБА_5 та ОСОБА_8 домовились зустрітись 08.07.2024 у м. Львові.

08.07.2024, приблизно о 16 год. 08 хв., ОСОБА_5 через месенджер «Вотсап» намагався зв?язатись з ОСОБА_8 , однак останній не відповів на дзвінок. Після чого, ОСОБА_5 за допомогою вказаного месенджеру надіслав текстове повідомлення ОСОБА_8 про те, що всі люди в курсі за його проблему та щоб він не тягнув час.

09.07.2024, о 09 год. 34 хв. ОСОБА_8 за допомогою месенджеру «Вотсап» перетелефонував ОСОБА_5 , де у ході розмови ОСОБА_5 продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на протиправне особисте збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, висунув вимогу ОСОБА_8 про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 5500 доларів США за оновлення облікових даних ОСОБА_8 , як військовозобов?язаного, та забезпечення тимчасової відстрочки від мобілізації на один рік. На вказану вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_8 погодився. Після чого останні домовились зустрітись 10.07.2024 для передання грошових коштів та необхідних копій документів.

10.07.2024, приблизно о 14 год. 08 хв., ОСОБА_8 на виконання своїх попередніх домовленостей із ОСОБА_5 , зателефонував останньому, де у ході розмови ОСОБА_5 призначив зустріч неподалік будинку у АДРЕСА_4 , на що ОСОБА_8 погодився та повідомив, що може прибути за вказаною адресою орієнтовно о 15 год. 00 хв.

Так, виконуючи попередні домовленості із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 прибув за вказаною адресою та зателефонував ОСОБА_5 , повідомивши, що він вже на місці. 10.07.2024, приблизно о 15 год. 05 хв. ОСОБА_5 неподалік будинку у АДРЕСА_4 , зустрівся з ОСОБА_8 . При зустрічі ОСОБА_5 сказав пройти з ним та сісти у автомобіль Ауді А6, який знаходився на парковці неподалік житлового комплексу за вказаною адресою. Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_8 сіли у зазначений автомобіль, де на виконання попередніх домовленостей, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 діючи з метою протиправного особистого збагачення, повідомив ОСОБА_8 , що ціна для нього не буде змінюватись і йому необхідно передати 5500 доларів США. Далі ОСОБА_5 оглянув копії документів, наданих ОСОБА_8 , та поклав їх у бардачок перед переднім пасажирським сидінням автомобіля.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вийшли з вказаного автомобіля, та приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік легкового транспортного засобу AUDI A6, 2016 року виготовлення, VIN: НОМЕР_4 , який знаходився неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів одержав від ОСОБА_8 грошові кошти у якості неправомірної вигоди у сумі 5 500 доларів США, що станом на 10.07.2024 за курсом Національного банку України становило 224 214,10 грн., за обіцянку вчинити вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 при оновленні облікових даних як військовозобов?язаного ОСОБА_8 та вирішення питання про отримання останнім відстрочки від мобілізації на 1 рік. Після одержання ОСОБА_5 вказаної неправомірної вигоди, злочинна діяльність останнього була припинена працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 повідомлено 11.07.2024.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є підстави вважати, що останній може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу впливати на свідків та заявника, у кримінальному провадженні, які володіють інформацією, обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочину сфері службової діяльності, та може вчиняти інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень. Разом з тим, при виконанні судом вимог ч.4 ст. 183 КПК України, щодо визначення застави, враховуючи передбаченні ч. 4, 5 ст.182 КПК України обставини, є необхідним визначити останньому заставу у сумі не менше 500 000 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, навівши мотиви, зазначені у ньому, просив його задовольнити та зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2КК України, наявними є ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставини передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, необхідні для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Зазначив, що підозра є необгрунтованою, прокурором не доведені ризики, що зазначені у клопотанні, просив взяти до уваги позитивну характеристику підозрюваного.

ОСОБА_5 у судовому засіданні оголошену йому підозру не заперечив, однак з приводу запобіжного заходу підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного, його захисника, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п. п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу».

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000149 від 03.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України /а.с. 12/.

Останнє розпочато за фактом: службова особа правоохоронного органу вимагає та має намір одержати неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави /а.с. 19-21/.

При розгляді клопотання встановлено, що 10.07.2024 о 21 год. 00 хв. відповідно до вимог ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 КПК України складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, та затримано ОСОБА_5 (фактичний час затримання 15:34) /а.с. 48-51/.

Також встановлено, що 11.07.2024 ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 36, 40, 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, та роз`яснено процесуальні права та обов`язки підозрюваного /а.с. 84-91/.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_5 /сукупність наявних на даний час доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України/, про що свідчать, зокрема: заява ОСОБА_8 від 02.07.2024 про вчинення кримінального правопорушення /а.с. 19-21/; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 03.07.2024 /а.с. 22-26/; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 10.07.2024 /а.с. 28-41/; протоколом обшуку від 10.07.2024 та додатком №1 до протоколу обшуку, складеним згідно ч. 9 ст. 236 КПК України /а.с. 42-47/; постановою про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами від 11.07.2024 /а.с. 52-57/; витягом з наказу №179 від 30.06.2021 /а.с. 69/; посадовою інструкцією пожежного рятувальника 4 ДПРЧ 3 ДПРЗ ГУ ДСНС у Львівській області /а.с. 71-73/; проколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 10.07.2024 /а.с. 74-78/; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід вважати те, що: 1) підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. При цьому, слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про те, що підозрюваний має можливості для переховування від органу досудового розслідування, у тому числі з використанням можливості для перетину державного кордону за зазначених у клопотанні обставин, до чого його може спонукати, зокрема, встановлена кримінальним законом відповідальність за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину. Такий висновок слідчого судді узгоджується з вимогами ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду»; 2) знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що обгрунтовується тим, що на даний час у рамках кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи); 3) слідчий суддя також дійшов висновку і про існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального права, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків; 4) перешкоджати іншим чином, зокрема шляхом узгодження показань; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності та особистого збагачення.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 працездатний, непохилого віку, захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, батьків похилого віку чи малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не має, відтак у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Тому слідчий суддя доходить висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання ним обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи захисника, що кваліфікація інкримінваних підозрюваному дій є неправильною, а пред`явлена підозра ОСОБА_5 є необгрунтованою, слідчий суддя не бере до уваги та звертає увагу сторони захисту, що оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом відповідно до вимог ст. 89, 94 КПК України на іншій стадії провадження - стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для відсторонення від посади.

Крім цього, слід зазначити, що ті доводи, на які посилався захисник щодо неправильної кваліфікації кримінального правопорушення можуть бути враховані слідчим при подальшому досудовому розслідуванні даного злочину, або судом при розгляді обвинувального акту.

Слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/97 від 26 липня 2001 року. Тобто, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

А тому, слідчий суддя не відхиляє доводів на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя виходить з вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор, покликаючись на абз.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, клопотав про визначення застави в розмірі не менше 500000,00 грн. Зазначений розмір мотивував значним суспільним резонансом кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа та можливості її сплати останнім оскільки наявне у власності рухоме майно та готівкові кошти, дозволяють це зробити.

Проте, слідчий суддя, вважає за необхідне зазначити, що застава - це не менш суворий запобіжний захід, а альтернатива триманню під вартою. За тяжкістю вони рівні за КПК. Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини - це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду. При цьому, тягар застави не може покладатися на родичів

Тобто, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Відтак, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_5 , вважаю за необхідне визначити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (верхня межа для тяжких злочинів), що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до підозрюваного поряд із запобіжним заходом у виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відтак, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановив:

в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про обрання альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, відмовити.

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити термін дії ухвали шістдесят днів - до 07 вересня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 10 липня 2024 року о 15 год. 34 хв.

Визначити підозрюваному заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із території Львівської області, на якій він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 07 вересня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 16.00 год. 12.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1