Провадження №: 1-кп/755/519/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000012 від 10.03.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой, Автономної Республіки Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000012 від 10.03.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження з тих підстав, що обвинувачений ОСОБА_3 постійно перебуваючи на території АР Крим, переховується від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, отже, наявні підстави для здійснення відносно нього спеціального судового провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо заявленого клопотання, зокрема, посилався на те, що розміщення повідомлення про виклик обвинуваченого на сайті прокуратури та оголошення у газеті «Урядовий кур`єр» не є достатнім для належного повідомлення останнього, крім того, відповідно до КПК України не передбачено, що обвинувачений повинен відслідковувати призначені судові засідання.

Заслухавши думку прокурора та захисника, суд приходить до наступного.

Відповідно до клопотання, ОСОБА_3 будучи громадянином України, перебуваючи з 27.08.2014 року по 2020 року, на посаді так званого «военного комиссара города Красноперекопск, Красноперекопского района Республики Крым» порушив закони та звичаї війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що виразились у порушені ст. 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року, які полягають у примушуванні осіб, що перебувають під захистом служити у збройних силах держави окупанта, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) сухопутна територія Автономної Республіки Крим, на якій проживає ОСОБА_3 визнана тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Відповідно до правил ст. ст. 4, 5 та 9 Закону правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Цей правовий режим визначається виключно законами України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права. Примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повідомлявся про підозру, а також неодноразово викликався до слідчого, прокурора та до суду у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також шляхом розміщення інформації на офіційних сайтах Офісу Генерального прокурора та Дніпровського районного суду м. Києва, однак ні до слідчого, прокурора чи суду не з`являвся, жодних клопотань, заяв, скарг не подавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, ОСОБА_3 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру та відповідні виклики, був обізнаний із своїми правами.

Як визначено ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи наявні в кримінальному провадженні дані, суд вважає, що ОСОБА_3 відомо про здійснення відносно нього кримінального провадження, він тривалий час переховується від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває у розшуку, отже, наявні підстави для здійснення щодо обвинуваченого ОСОБА_3 спеціального судового провадження в порядку ч. 5 ст. 139, ч. 3 ст. 323 та п. 20-1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-372, п. 20-1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження - задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой, Автономна Республіка Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Повідомити обвинуваченого про час та місце судового засідання, а також прийняте рішення про здійснення судового спеціального провадження щодо нього шляхом розміщення цієї інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

У випадку якщо підстави про спеціальне судове провадження перестануть існувати, подальший судовий розгляд розпочати спочатку згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Суддя: