Єдиний унікальний № 371/1223/24
Номер провадження № 1-кп/371/237/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миронівка Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001286 від 03.07.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миронівка Обухівського району Київської області, громадянин України, українець, із загальною середньою освітою, не працюючий, не одружений, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий 15 червня 2023 року Миронівським районним судом Київської області, за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 повинен керуватися вимогами ст. ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про оборону України».

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів солдат ОСОБА_4 вчинив злочин про безпеки руху та експлуатації транспорту.

Встановлено, що 02.07.2024 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебував на території АЗС «ОККО», що знаходиться в АДРЕСА_2 та вживав алкогольні напої. В цей час в нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ГАЗ-САЗ 3507, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ФГ «Олійник», що розташоване в АДРЕСА_3 та власником якого являється ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_4 , близько 23 год. 20 хв. 02.07.2024, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до території ФГ «Олійник», що розташоване за вказаною адресою, попередньо знаючи, що на території господарства знаходиться транспортний засіб ГАЗ-САЗ 3507, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Керуючись прямим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, через частково відкриті вхідні ворота проник на територію, та відразу підійшов до приміщення, де знаходився охоронець ОСОБА_8 та раптово наніс йому один удар правою ногою в області лівої скроні, від якого останній впав на землю.

В подальшому ОСОБА_4 підійшов до транспортного засобу ГАЗ-САЗ 3507, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на вулиці поряд з гаражним приміщенням, та діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом, з метою подальшого користування, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, так як охоронець покинув територію ФГ « ОСОБА_9 », відкрив пасажирські дверцята, ввімкнув масу, потім відчинив водійські двері та сів на водійське сидіння, де за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, привів двигун автомобіля в робочий стан, завдяки чому отримав можливість керувати автомобілем та розпочав рух на автомобілі, тобто без дозволу власника незаконно заволодів транспортним засобом, пошкодивши паркан, покинув територію господарства.

В подальшому ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції в АДРЕСА_4 .

Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи за

№ 2530 від 15.07.2024, середня ринкова ціна транспортного засобу марки ГАЗ-САЗ 3507, двигун 4250 см. куб., 1992 року випуску, самоскида С, в корпусі зеленого кольору, в справному робочому стані, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу та умов у яких він експлуатувався (зберігався), на час вчинення злочину становить 125910,00 грн.(сто двадцять п`ять тисяч дев`ятсот десять гривень 00 копійок).

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 125910,00 грн.(сто двадцять п`ять тисяч дев`ятсот десять гривень 00 копійок).

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

З урахуванням положень ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд визнав за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України, як - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням до іншого сховища.

У відповідності до вимог ст. 337 КПК України розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не вбачається.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відноситься відповідно до ст. 12 КК України до тяжкого злочиніну, дані про особу обвинуваченого, який будучи раніше судимим та звільненим від відбування покарання з іспитовим строком на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, має посередню громадську характеристику, за медичною допомогою до лікаря психіатра та лікаря нарколога не звертався, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальному правопорушенню .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України суд визнав рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі з конфіскації майна, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 , засуджений вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.06.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 71 КК України встановлено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.06.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 3 роки, новий злочин вчинив в період іспитового строку, суд на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком приєднує не відбуте покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.06.2023 року, на підставі ст. 72 КК України.

Саме таке покарання ОСОБА_4 , суд вважає відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371,373-374, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 5(п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миронівським районним судом Київської області, за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та остаточно визначити покарання у виді 6(шести)років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 03 липня 2024 року по 15 жовтня 2024року включно, зарахувати у строк призначеного покарання, із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення цього вироку, тобто з 15 жовтня 2024 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.

Речові докази, а саме: змив з коробки передач автомобіля, який поміщено до паперового конверту; змив з керма автомобіля, який поміщено до паперового конверту, які передано на зберігання до Обухівського РУП знищити.

Речовий доказ, а саме: автомобіль марки ГАЗ САЗ-3507 д.н.з. НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ, а саме: частини пластикового поворотника та частина скла від фари, які поміщено до спеціального пакету № 71442460 та передано на відповідне зберігання Обухівського РУП повернути ОСОБА_7 .

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1