Справа № 487/3458/23
Провадження № 1-кс/487/1809/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого відділу розслідувань злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_5 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000708 від 12.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідувань злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0000708 від 12.04.2022 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відділом розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000708 від 12.04.2022 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

08.06.2023 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_7 .

Однак, останньому повідомлення про підозру особисто не вручено, оскільки всіма вжитими можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_7 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, оскільки останній переховується від слідства та суду.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

08.06.2023, 09.06.2023 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 на 10.06.2023, 12.06.2023, 13.06.2023 для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

ОСОБА_7 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про умисні дії останнього, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, а також про переховування на тимчасово окупованій території.

Встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час до органів державної влади, сервісних центрів, медичних закладів України підозрюваний не звертався. На підконтрольну територію України виїзди не здійснював.

За наявною інформацією, станом на теперішній час підозрюваний може перебувати на тимчасово окупованій території України, зокрема у Херсонській області (лівобережжя), АР Крим та території РФ, де продовжує вчиняти дії на шкоду Україні та її населенню.

Крім цього, згідно з відповіддю на доручення слідчого встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на лівобережній частині Херсонської області, яка на даний момент є тимчасово окупованою Російською Федерацією.

При перевірці вказаних осіб за ІПНП встановлено, що інформація відносно підозрюваного відсутня, при перевірці по АІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », встановлено, що з 24.02.2022 по 14.06.2023 підозрюваний ОСОБА_7 державний кордон України не перетинав.

У зв`язку із викладеним, 14.06.2023 підозрюваного ОСОБА_7 , оголошено в розшук

Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів слідства та суду, а у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений у розшук, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування (inabsentia) кримінального правопорушення на підставі ухвали слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дійшла такого висновку.

Відповідно до ч 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, в тому числі у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення. За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування (ч.ч. 2,3 ст. 297-4 КПК України).

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Пунктами 2, 3 Перехідних положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Передбачений цим Законом правовий режим діє до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території.

Враховуючи дію спеціального закону щодо підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, зокрема оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук, необхідно дійти висновку, що положення ч.2 ст.297-1 КПК України щодо здійснення спеціального досудового розслідування за загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, не підлягають застосуванню, а застосуванню у цьому випадку підлягає ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якої вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що відділом розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000708 від 12.04.2022 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією рф проти України, окупацією частини території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Водночас, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на окупованій території Автономної Республіки Крим (точне місце знаходження досудовим розслідуванням не встановлено), достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше ніж з березня 2014 року та не пізніше 2016 року, діючи з прямим умислом, переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, вступив на службу до збройних сил країни агресора Російської Федерації, де з 2016 року проходить службу у військовій частині морської піхоти ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У період з 24 лютого 2022 року ОСОБА_7 у складі збройних сил РФ, а саме, очолюючи військовий підрозділ морської піхоти ІНФОРМАЦІЯ_3 , перетнув адміністративну межу між окупованою територією Автономної Республіки Крим та Херсонської області, приймаючи активну участь у широкомасштабній агресії та ведені бойових дій на боці РФ проти України, у тому числі до 07.03.2022 (дата набуття чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за злочини проти основ національної безпеки України в умовах дії режиму воєнного стану» від 03.03.2022 року № 2113-IX).

Крім того, у період часу з 07.03.2022 ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, продовжив перехід на бік ворога РФ в умовах воєнного стану.

З початку березня 2022 року та приблизно до жовтня місяця 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи на окупованій території Херсонського району в межах населених пунктів Правдине та Миролюбівка, а також на лінії бойового зіткнення зі Збройними силами України на адміністративній межі з Миколаївською областю, в якості командира підрозділу морської піхоти Чорноморського флоту ВМФ ЗС РФ приймав активну участь у веденні бойових дій, а також у вчиненні воєнних злочинів проти цивільного населення, яке опинилось в окупації та під контролем ЗС РФ.

Так, ОСОБА_7 , переслідуючи мету утримання та контролю над захопленими територіями вище зазначених населених пунктів Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_7 , користуючись своїми повноваженнями командира військового підрозділу РФ, організував протиправну діяльність підлеглих йому військовослужбовців Російської Федерації, спрямовану на: придушення місцевого населення незгідного з політикою окупаційної влади; здійснення фільтраційних заходів та патрулювання на тимчасово окупованій території; сприяння у підривній діяльності та підтримки встановлення на окупованій військами РФ території незаконних органів влади, підконтрольних співробітникам спецслужб та командному складу ЗС РФ, примушування місцевих мешканців до співпраці з представниками держави-агресора, переходу на їх бік.

Крім того, з жовтня 2022 року ОСОБА_7 у складі збройних сил ворога (РФ) продовжує приймати участь у веденні бойових дій проти Збройних сил України, знаходячись на лівобережній частині Херсонської області.

З 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ) та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 р. ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

У результаті вищезазначених подій, майже вся територія Херсонської області з березня 2022 року знаходилась під окупацією Збройних сил РФ. Починаю з липня місяця до 11 листопада 2022 року Збройними силами України звільнено (деокуповано) частину території Херсонської області, яка знаходиться на правобережжі річки Дніпро, у тому числі місто Херсон.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 2 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954 (далі - Конвенція), ця Конвенція застосовується до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни. Конвенція також застосовується до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 6 зазначеної Конвенції, вона повинна застосовуватися з самого початку будь-якого конфлікту або окупації, зазначених у статті 2-й цієї Конвенції. На території сторін конфлікту застосування Конвенції припиняється після загального припинення бойових дій. На окупованій території застосування цієї Конвенції припиняється через рік після загального припинення бойових дій.

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

В силу положень ст. 31 Конвенції, жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Згідно ст. 32 Конвенції, Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ст. 33 Конвенції, жодну особу, що перебуває під захистом, не може бути покарано за правопорушення, якого вона не вчинила особисто. Колективні покарання, так само як і будь-які залякування чи терор, забороняються.

Згідно із ст. 147 Конвенції, серйозні порушення, про які йдеться у Конвенції, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Далі Протокол I), від 8 червня 1977 року передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції, є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 51 Протоколу I передбачено, що цивільне населення як таке, а також окремі цивільні особи не повинні бути об`єктом нападів. Заборонено акти насильства чи загрози насильства, що мають головною метою тероризувати цивільне населення.

Також, статтею 75 Протоколу I заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів: насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: вбивство; катування всіх видів - фізичні чи психічні; тілесні покарання; каліцтво; знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, непристойне посягання в будь-якій його формі; взяття заручників; колективне покарання; і погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Статті 3, 28 Конституції України передбачають, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність,

Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючи посаду командира підрозділу морської піхоти ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з 24 лютого 2022 року перетнув адміністративну межу між окупованою територією Автономної Республіки Крим та Херсонської області, приймаючи активну участь у широкомасштабній агресії та ведені бойових дій на боці РФ проти України.

Приблизно з початку березня 2022 року до жовтня 2022 року ОСОБА_7 разом з підпорядкованими йому військовими ЗС РФ дислокувався на окупованій території Херсонського району Херсонської області в межах населених пунктів Правдине та Миролюбівка, а також на лінії бойового зіткнення зі Збройними силами України на адміністративній межі з Миколаївською областю, де приймав активну участь у бойових діях та вчинив воєнні злочини проти цивільного населення, яке опинилось в окупації під контролем ЗС РФ.

Переслідуючи мету утримання та контролю над захопленими територіями вище зазначених населених пунктів Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_7 , користуючись своїми повноваженнями командира військового підрозділу РФ, організував протиправну діяльність підлеглих йому військовослужбовців Російської Федерації, спрямовану на: придушення місцевого населення незгідного з політикою окупаційної влади; здійснення фільтраційних заходів та патрулювання на тимчасово окупованій території; сприяння у підривній діяльності та підтримки встановлення на окупованій військами РФ території незаконних органів влади, підконтрольних співробітникам спецслужб та командному складу ЗС РФ, примушування місцевих мешканців до співпраці з представниками держави-агресора, переходу на їх бік.

У період часу з 11 по 12 квітня 2022 року, командир підрозділу морської піхоти ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , знаходячись на території село Правдине Херсонського району Херсонської області, діючи за попередньою змовою та спільно з іншими невстановленими військовослужбовцями РФ, з невстановлених мотивів, діючи у зв`язку з міжнародним збройним конфліктом, усвідомлюючи, що потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та неповнолітня ОСОБА_14 є цивільними особами та не беруть участь у воєнних діях, знаходяться під владою супротивної сторони збройного конфлікту, умисно заподіяли їхню смерть у порушення ст.ст. 27 (1), 32 Конвенції, ст. 75(2) (а) (а.1) Протоколу I.

Так, в ніч з 11.04.2022 на 12.04.2022 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) командир підрозділу морської піхоти Чорноморського флоту ВМФ ЗС РФ ОСОБА_7 за попередньою змовою та спільно з іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство цивільних осіб, проникли на територію пункту по технічному обслуговуванню ТОВ ТАС «Таврія» за адресою: вул. Висоцької, 112, с. Правдине Херсонського району Херсонської області, де перебували охоронці ТОВ «Сибриз-2» та ТОВ «Сибриз-4» ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 .

У вказаному місці ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та спільно з іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ з метою умисного вбивства цивільних осіб, без правових підстав, складання будь-яких документів, у порушення ст. 147 Конвенції, ст. ст. 51, 75 Протоколу І затримали (позбавили волі) ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , яких доставили до будинку АДРЕСА_5 , в якому знаходились охоронці ТОВ «Сибриз-2» та ТОВ «Сибриз-4» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також неповнолітня ОСОБА_14 .

У подальшому командир підрозділу морської піхоти Чорноморського флоту ВМФ ЗС РФ ОСОБА_7 за попередньою змовою та спільно з іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ в ніч з 11.04.2022 до 04 год. 20 хв. 12.04.2022, перебуваючи у будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно, з невстановлених мотивів, у порушення ст. ст. 27 (1), 32 Конвенції, ст. 75 (2) (а) (а.1) Протоколу I, здійснили умисне вбивство цивільних осіб ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та неповнолітньої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме: пострілом з невстановленої вогнепальної автоматичної зброї вбито ОСОБА_8 , якому спричинено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення голови в області потилиці, внаслідок чого настала смерть; пострілом з невстановленої вогнепальної автоматичної зброї вбито неідентифіковану особу охоронця, якому спричинено вогнепальне кульове наскрізне поранення голови в області потилиці, внаслідок чого настала смерть (тіло загиблого не вдалося ідентифікувати, але воно може належати ОСОБА_9 або ОСОБА_10 або ОСОБА_16 ); потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та двом невстановленим на теперішній час особам охоронців (тіла яких можуть належати ОСОБА_9 або ОСОБА_10 або ОСОБА_16 ) зв`язали руки та ноги, після чого приблизно о 04 год. 20 хв. 12.04.2022 здійснили їх умисне вбивство шляхом підриву всередині будинку нештатним способом ініціюванням електричного, вогневого, тощо бойового припасу, а саме артилерійського снаряду (калібру 122 мм або 152 мм), що спричинило розтрощення голови з повним руйнуванням головного мозку ОСОБА_12 та призвело до його смерті; спричинило уламкове ураження голови ОСОБА_11 та призвело до його смерті; спричинило відкрите проникаюче осколкове поранення голови з багатоуламковим переломами кісток черепа, грудної клітини, кінцівок ОСОБА_14 та призвело до її смерті; спричинило множинні руйнації тіла невстановленої на теперішній час особи охоронця та призвело до його смерті; спричинило багатоуламковий перелом кісток черепу з повним руйнуванням головного мозку невстановленої на теперішній час особи охоронця та призвело до його смерті.

Командир підрозділу морської піхоти Чорноморського флоту ВМФ ЗС РФ ОСОБА_7 достовірно знав, що потерпілі не належали до складу ЗСУ чи інших військових формувань України, не брали участь та не готувалися брати участь у військових діях, у них була відсутня будь-яка зброя. Ці обставини вказують на усвідомлення ОСОБА_7 обставин, які свідчили про захищений статус цивільних осіб у потерпілих за Конвенцією.

Таким чином, командир підрозділу морської піхоти ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими військовослужбовцями РФ, порушили інші закони та звичаї війни, які полягали в умисному вбивстві осіб, котрі перебувають під захистом, чим грубо порушено ст. ст. 27 (1), 32, 147 Конвенції, ст. 75 (2) (а) (а.1) Протоколу І.

08.06.2023 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія АР Крим, громадянина України, командира підрозділу морської піхоти ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 17.07.2007 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Феодосійським МВ ГУМВС України в АР Крим, 29.04.2016 паспортом громадянина рф серії НОМЕР_4 виданий відділом УФМС росії по Республіці Крим і м. Севастополі в м. Феодосія. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту; ч. 2 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України - порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднані з умисним вбивством, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Оскільки всіма вжитими можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_7 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, згідно з вимогами ч. 3 ст. 111, ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 08.06.2023, 09.06.2023 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , на 10.06.2023, 12.06.2023, 13.06.2023 для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Проте, ОСОБА_7 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про умисні дії останнього, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, а також про переховування на тимчасово окупованій території.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час до органів державної влади, сервісних центрів, медичних закладів України підозрюваний не звертався, на підконтрольну територію України виїзди не здійснював.

За наявною інформацією, станом на теперішній час підозрюваний може перебувати на тимчасово окупованій території України, зокрема, у Херсонській області (лівобережжя), АР Крим та території РФ, де продовжує вчиняти дії на шкоду Україні та її населенню.

Крім цього, згідно з відповіддю на доручення слідчого встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на лівобережній частині Херсонської області, яка на даний момент є тимчасово окупованою Російською Федерацією.

При перевірці вказаних осіб за ІПНП встановлено, що інформація відносно підозрюваного відсутня, при перевірці по АІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », встановлено, що з 24.02.2022 по 14.06.2023 підозрюваний ОСОБА_7 державний кордон України не перетинав.

У зв`язку із викладеним, 14.06.2023 підозрюваного ОСОБА_7 , оголошено в розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області, про що винесено відповідну постанову.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, органом досудового розслідування надано достатньо доказів, які вказують на те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на виклики слідчого та прокурора не з`являється без поважних причин, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

А за такого, клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000708 від 12.04.2022 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

Якщо підозрюваний ОСОБА_7 , відносно якого постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування буде затриманий або добровільно з`явиться до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 23.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1