ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3942/24 Номер провадження 11-сс/814/364/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5

за участі:

адвоката - ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції )

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2024 року,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , котрий діє в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви від 27 березня 2024 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя зазначив, що адвокат ОСОБА_6 , котрий діє в інтересах ОСОБА_7 прохає виконати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука (справа №524/1676/23; провадження №1-кс/524/635/23) від 23.03.2023, оскільки ухвала слідчого судді не виконана у повному обсязі.

На переконання слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , котрий діє в інтересах ОСОБА_7 повинен звертатися до суду з клопотанням (поданням), пов`язані із виконанням судових рішень у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30 квітня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, внести відомості до ЄРДР відповідно до заяви від 27.03.2024 року.

Вважає, що ухвала слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави не відповідає фактичним обставинам справи, слідчий суддя не повно з`ясував підстави оскарження бездіяльності слідчого, у зв`язку з чим виніс необґрунтовану та незаконну ухвалу, оскільки слідчому судді подавалася скарга на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР про вчинений злочин, а у мотивувальній частині слідчий суддя зазначив, що було подано скаргу на неповне виконання ухвали Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області, що не відповідає дійсності та матеріалам справи.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про дату й час апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, також надіслав заяву про проведення судового засідання без участі прокурора у зв`язку з службовою зайнятістю.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи адвоката ОСОБА_6 в підтримку поданої апеляційної скарги, який просив скасувати ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Колегія суддів враховує, що рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви від 27 березня 2024 року по суті є правильним. Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з підставами, які слугували основою для прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги, та зазначені в ухвалі відповідно.

Як убачається із наданих суду матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви від 27 березня 2024 року та прохав зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до заяви ОСОБА_7 від 27 березня 2024 року.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що 27 березня 2024 року ОСОБА_7 звернувся до начальника ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві із заявою, в якій зазначав про те, що ухвала слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 березня 2023 року про зобов`язання уповноважених осіб Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186 та ч.2 ст.296 КК України, залишилася не виконана. Тим самим, на переконання заявника, у діях відповідальних осіб Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання ухвали суду, яка набрала законної сили, вчиненні службовою особою. Прохав внести відомості в ЄРДР про вчинення працівниками Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 382 КК України.

Частина 2 ст. 382 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою.

Об`єктивна сторона злочину за ч. 2 ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області із заявами про вчинення кримінального правопорушення та повідомив, що 05 лютого 2023 року близько 11:00 години невідома раніше йому особа, яка назвалася власницею гаража № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Московський», разом з іншими невідомими особами, перебуваючи у гаражному кооперативі «Московський», відкрито заволоділи належним мені майном, тобто фактично вчинили грабіж, заподіявши мені шкоду на загальну суму понад 159000 гривень, а також вчинили щодо нього та його дружини хуліганські дії.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука (справа №524/1676/23; провадження №1-кс/524/635/23) від 23 березня 2023 року скарга ОСОБА_7 щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення задоволена. Зобов`язано уповноважених осіб Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладене в заявах про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 від 09 лютого 2023 року, які зареєстровані у Кременчуцькому РУП ГУНП в Полтавській області.

На виконання ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 березня 2023 року органом досудового розслідування було внесено відомості в ЄРДР за №0000796 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст.185 КК України.

На переконання колегії суддів апеляційної інстанції, наведені в скарзі обставини та висловлені міркування щодо нібито незаконних дій службової особи Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, які полягають в умисному невиконанні ухвали суду, яка набрала законної сили не дають достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки не містять об`єктивних відомостей, які фактично свідчать про ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 382 КК України, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Апеляційний суд зауважує на тому, що питання попередньої правової кваліфікації повідомлених заявником фактичних обставин вправі вирішувати лише відповідна посадова особа органу досудового розслідування на підставі викладених у заяві відомостей.

Слідчий, відповідно до норм чинного законодавства є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Законні повноваження на втручання в процесуальну діяльність слідчого мають керівник органу досудового розслідування у межах його повноважень, пов`язаних із організацією досудового розслідування кримінальних правопорушень всіма слідчими цього слідчого підрозділу, прокурор - у межах повноважень, пов`язаних зі здійсненням нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання і досудове слідство і, водночас, здійсненням процесуального керівництва досудовим розслідуванням, і слідчий суддя - у рамках повноважень, пов`язаних зі здійсненням судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Законодавством встановлено, що при внесенні відомостей до ЄРДР про вчинення злочину уповноважені особи самостійно визначають обсяг і зміст відомостей, здійснюють вибір кваліфікуючих ознак та даних, які необхідно внести відповідно до вимог Реєстру, при цьому на даному етапі здійснення слідчим суддею контролю, який полягає у наданні вказівок щодо обсягу фактичних обставин та їх кваліфікації, не передбачене процесуальним законом.

На переконання колегії суддів апеляційної інстанції, наведені в заяві та скарзі обставини щодо кваліфікації слідчим діянь та внесення ним відомостей до ЄРДР за іншими статтями КПК України, ніж викладених у заявах ОСОБА_8 про вчинення кримінальних правопорушень, не утворюють у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Колегія суддів критично оцінює посилання в оскаржуваній ухвалі слідчого судді на те, що в ухвала слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 березня 2023 року не виконана з огляду на внесення уповноваженими особами Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявами ОСОБА_7 від 09.02.2023.

Тому вимоги ОСОБА_9 в заявах від 27 березня 2024 року про внесення відомостей до ЄРДР щодо відповідальних осіб Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області позбавлені обґрунтування з посиланням на обставини протиправності дій вказаних осіб, не наведено жодних обставин вчинення кримінальних правопорушень, що передбачені статтями Кримінального Кодексу України, на які він посилається та за якими він просить внести відомості до ЄРДР відносно вказаних осіб.

Разом з тим, у тій частині рішення, де суд вказує про необхідність звернення адвокату до суду з клопотанням, пов`язані із виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, - є необґрунтованим. Такі висновки слідчого судді не узгоджується з положеннями КПК України, оскільки скарга адвокатом подана в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбаченому статтями 303-308 КПК України.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , котрий діє в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4