УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року

м. Київ

справа № 180/2116/23

провадження № 51-3281ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 про відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_6 ,

установив:

Ухвалою колегії суддів Другої судової плати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 липня 2024 року захиснику ОСОБА_4 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2024 року щодо ОСОБА_5 , на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

У провадженні Касаційного кримінального суду Верховного Суду перебуває провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2024 року щодо неї.

Захисник ОСОБА_4 , 15 липня 2024 року звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 . Заява мотивована тим, що вказана колегія суддів може викликати сумніви у об`єктивності та неупередженості суддів, які вже мають раніше сформовану позицію у тому числі з приводу питання відкриття провадження за касаційною скаргою та які в ухвалі від 02 липня 2024 року вже надали оцінку доводам наведеним у касаційній скарзі захисника засудженої ОСОБА_5 , що є підставою для відводу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів вважає, що заява про відвід задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Нормами статей 75 і 76 КПК України передбачено обставини, що виключають участь судді у розгляді справи.

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.

Згідно до розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду від 15 липня 2024 року було здійснено засобами АСДС заміну судді ОСОБА_6 , у зв`язку із відрядженням, відповідно до Наказу № 15-в від 08 липня 2024 року.

Як убачається із змісту заяви захисника ОСОБА_4 , наведені у ній доводи про упередженість суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_6 , зводяться до незгоди заявника з постановленою цією колегією суддів ухвалою від 02 липня 2024 року про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2024 року, яка була подана в інтересах засудженої ОСОБА_5 .

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Однак заявлений захисником ОСОБА_4 відвід указаній колегії суддів не містить жодних даних, які б свідчили про наявність підстав, що передбачені зазначеними нормами кримінального процесуального закону, та обґрунтованих доводів про упередженість суддів. Жодні факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів як з точки зору об`єктивного, так і суб`єктивного критерію, заявник не навів. Відтак, його побоювання щодо упередженості колегії суддів не можна вважати об`єктивно виправданими.

Отже, всі доводи про упередженість колегії суддів є безпідставними, оскільки зводяться до незгоди заявника з ухвалою касаційного суду від 02 липня 2024 року.

На думку колегії суддів, висловлені у заяві про відвід доводи зводяться лише до нічим не підтверджених сумнівів та припущень, які не можуть бути достатньою підставою для задоволення заяви про відвід у контексті положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81 КПК України, Суд

постановив:

У задоволенні заявленого захисником ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , відводу колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_6 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3