Справа № 544/1764/24
пров. № 1-кп/544/167/2024
Номер рядка звіту 21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин кримінальне провадження № 544/1764/24 (провадження1-кп/544/167/24) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 08.08.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Леляки, Пирятинського району Полтавської області, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, не працюючим, не одруженим, з середньою спеціальною освітою, раніше не одноразово судимим, востаннє: 18.10.2024 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2022 року і визначено остаточне покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі

за участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , маючи не зняті та не погашені у передбаченому законодавством порядку судимості за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, на шлях виправлення не став, а вчинив новий кримінальний проступок.

Так, 07.08.2024 близько 21 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 прийшов до господарства ОСОБА_6 , котрий на той час проживав із співмешканкою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де почав вчиняти сварку відносно останньої, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт.

Після чого, на грунті раптово-виниклих неприязних відносин та ревнощів у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення суспільно-небезпечного діяння спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , тобто на спричинення шкоди здоров`ю іншій особі.

Того ж дня, в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 стоячи навпроти ОСОБА_5 , яка в цей час сиділа на кріслі, наніс їй декілька ударів правою рукою зігнутою в кулак в обличчя та голову. Після цього ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, обома руками схопив за ліву руку потерпілу та повалив на підлогу нанісши удари правою ногою у взутті по спині і лівому коліні та правою рукою, зігнутою в кулак один удар в живіт, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: гематоми обличчя, садна спинки носу, садна правого ліктя, синця правого плеча, синця передньої поверхні лівого колінного суглобу та синця живота, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, а по суті обвинувачення пояснив, що дійсно в 07.08.2024 близько 21 год., він повернувся з роботи та побачив, що його співмешканки ОСОБА_7 немає вдома. Йому стало відомо, що вона пішла в гості до ОСОБА_6 . Він вирішив піти за нею та привести додому. Коли він прийшов до господарства ОСОБА_6 та стоячи навпроти ОСОБА_5 , яка в цей час сиділа на кріслі, наніс їй декілька ударів правою рукою зігнутою в кулак в обличчя та голову. Після цього, обома руками схопив її за ліву руку та повалив на підлогу нанісши удари правою ногою по спині і лівому коліні та правою рукою, зігнутою в кулак один удар в живіт.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дійсно 07.08.2024 її побив співмешканець ОСОБА_3 з яким вона проживає. Вона помирились та вона його пробачає за вчинене.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисне наніс легкі тілесні ушкодження.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно, будучи раніше неодноразово судимим на шлях виправлення не став, не працює, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

При визначенні міри покарання судом враховується вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2024 року, яким обвинуваченого було засуджено за ч.1ст.126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2022 року і визначено остаточне покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: зокрема одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 125 КК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарання за цим вироком з врахуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України та покаранням у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.10.2024 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців 15 (п`ятнадцять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання по виконанню даного вироку.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1