Вирок

Іменем України

Справа № 712/9718/23

Номер провадження 1-кп/712/304/24

СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРКАСИ

19 серпня 2024 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Черкаси, з повною загальною середньою освітою, не працююча, не одружена, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 2групи, раніше не судима, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_8 , 16 червня 2023 року, близько 22 години 24 хвилини, керуючи технічно справним належним їй транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , всупереч вимог п.п. 2.9 а), 21.11 б), 21.12, 21.13, 21.14, 21.15, 21.16 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 403 від 17.06.2023 та актом хіміко-токсикологічного дослідження № 667 від 20.06.2023 КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», висновками експертів за результатами судово-медичних експертиз № 05-3-08/1553 від 31.07.2023 та № 02-01/775 від 28.08.2023, згідно яких у крові ОСОБА_8 виявлено етиловий алкоголь в концентрації 1,14 проміле, що зумовлює легкий ступінь сп`яніння, перевозила на передньому пасажирському сидінні у вказаному транспортному засобі, без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу, малолітню дитину, зріст якої менше 145 см, а саме ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку руками на власних колінах тримала, сидячи на передньому пасажирському сидінні пасажир ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_8 всупереч вимог п.п. 2.3 б), 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України України № 1306 від 10.10.2001, рухаючись по проїзній частині вулиці Святителя - Хірурга Луки зі сторони вул. Олексія Панченка в напрямку вул. Дахнівська в м. Черкаси, була не уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відволіклася від керуванням вказаним транспортним засобом та відповідно не відреагувала на зміну дорожньої обстановки у вигляді перешкоди для свого руху, яку вона об`єктивно та завчасно могла виявити, а саме на появу нерухомого об`єкту - автомобіля «Toyota Prius С» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований біля правого краю проїзної частини по напрямку руху автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , передньою частиною до напрямку руху та у межах смуги руху автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи технічну можливість зупинитися до зазначеної перешкоди та маючи технічну можливість вчинити безпечний об`їзд перешкоди, не вжила заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в подальшому під час об`їзду вказаної перешкоди не дотрималася безпечного інтервалу та поблизу будинку АДРЕСА_2 , передньою правою частиною керованого нею автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 допустила наїзд на передню частину нерухомого автомобіля «Toyota Prius С» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в подальшому відбулося прикидання автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 на лівий бік кузова, внаслідок чого спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження пасажиру ОСОБА_4 та смерть пассажира ОСОБА_9 , яка з місця події була доставлена до КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», де вона внаслідок отриманих них ушкоджень 26.06.2023 померла. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди: пасажир автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно висновку судово медичної експертизи № 03-01/537 від 25.07.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння черепа, забою головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, що виникла внаслідок дії тупих предметів чи при ударі об такі предмети та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, не виключається можливість отримання вказаних тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 16.06.2023 в час та за обставин, вказаних в постанові про призначення експертизи, та перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 . Пасажир автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , згідно висновків судово-медичних експертиз № 02-01/701 від 10.08.2023 та № 02-01/763 від 28.08.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої ключиці зі зміщенням уламків, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та у вигляді синців обличчя, верхніх кінцівок, правого стегна, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності зникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та могли виникнути за обставин, вказаних у постанові про призначення експертизи. Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-23/9658-ІТ від 28.08.2023, за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи, в діях водія автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.3,13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10. 10.2001 №1306, для виконання яких вона перешкод технічного характеру не мала. Допущені водієм ОСОБА_8 , яка керувала транспортним засобом автомобілем «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушення Правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог пунктів 2.3.6), 2.9.а), 12.3, 13.1, 21.11 б), 21.12, 21.13, 21.14, 21.15, 21.16 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та настанням її наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 та спричинення смерті потерпілої ОСОБА_9 . У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 286-1 КК України визнала частково, визнала в тому, що сіла за кермо в стані алкогольного сп`яніння, але вона погодилася на вмовляння потерпілої, бо дитину потрібно було вкладати спати. Цивільний позов про відшкодування коштів на лікування визнає, цивільний позов про стягнення моральної шкоди не визнала. Суду показала, що 16.06.2023 десь після обіду, вона зв`язалася по телефону з потерпілою і вони домовилися зустрітися, щоб прийняти у неї душ. Потерпіла приїхала на таксі з донькою і вони одразу пішли в душ. У неї в холодильнику була неповна літрова пляшка пива, вона розлила його по келихам і вони випили. У неї вдома велика собака, дитина почала плакати, тому вони пішли на вулицю і в магазині взяли ще 1 л пива, і 1л сидра. Дитина перевернула пляшу, і залишилося десь 1,5 л. алкогольних напоїв. Потім вони пішли ще прогулятися. Потерпілій дзвонили чоловік та мати. Вони до неї додому повернулися після 21-00год. Потерпіла розмовляла з чоловіком і в розмові сказала, що ОСОБА_10 її відвезе до дому. Вона скзала потерпілій, що не потрібно їхати в її автомобілі, і запропонувала викликати таксі. Потерпіла відмовилася. Тоді вона взяла ключі від авто і вони сіли в її автомобіль. Потерпіла з дитиною сіла на переднє сидіння. На задньому сидінні була тілька сумка потерпілої, тому їй нічого не заважало сісти з заді. Чи користувалася потерпіла паском безпеки вона не проконтролювала. Коли вже їхала в автомобілі потерпіла розмовляла по телефону, вона запитала в неї з ким та розмовляє, і остання повернула до неї дісплеєм телефон. В автомобілі було темно і дісплей телефону її засліпив. Вона почала гальмувати, але було вже пізно, вона рухалася з безпечною швидкістю, кілометрів 50. Після того як її засліпило, трапилося ДТП, вона втратила свідомість. Коли прийшла до тями бачила як чоловіки намагалися перевернути автомобіль. Потім приїхала швидка, її оглядали. Потерпілу ще витягали з автомобіля, від людей почула, що дитину забрали до лікарні. Потім їх повезли на обстеження, після якого вони повернулися на місце ДТП. Близько 05год. приїхав чоловік потерпілої, йому пояснили де донька і він поїхав в лікарню. Потім їх повезли до поліції. Загалом в той день вона випила десь до літри пива. Відчувала себе тверезою. В той день більше не пила, чи пила за день до того не пам`ятає. Автокрісла у неї в автомобілі не було. Потерпіла не перший раз їхала з нею в автомобілі на передньому сидіння з диною. Вона телефонувала потерпілим, пропонувала допомогу, їй казали, що не потрібно, лікарня все оплачує. Вона знає, що керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння заборонено, сіла за керм бо стало шкода дитини, було вже пізно, а потерпіла не хотіла викликати таксі. У потерпілої був відкритий рахунок, вона перерахувала кошти 3000грн., і близько 20000грн. на поховання дитина (квитанції надає). Крім часткового визнання вини обвинуваченою, її винуватість у скоєнні кримінального правопорушення доведена і повністю підтверджується показами допитаних у судовому засіданні потерпілої, свідків, які показали, що: - потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що цивільний позов підримав в повному обсязі. Вказав, що ОСОБА_11 це його дружина. 16 червня 2023 року вона поїхала до обвинуваченої покупати доньку, бо вних не було води. Він на протязі дня телефонував їй. Останній раз розмовляв з дружиною десь після обіду. Дружина казала, що випили по банці пива ближче до вечора. Вона сама казала, що вони відпочивають. Він не питав хто ще був в квартирі. Дружина казала, що вжила пару банок пива, це стосувалося тільки її. Казала, що додому буде їхати на таксі. Він знає, що у обвинуваченої є автомобівль «Фольксваген». Домовлялися, що коли буде вдома зателефонує. Він приїхав додому, ближче до вечора почав телефонувати дружині, слухавку ніхто не брав, потім відповів працівник поліції, сказав, що сталося ДТП, дитина в лікарні. Він приїхав на місце ДТП, бачив розбитий автомобіль «Фольсваген», працівників поліції, була дружина і обвинувачена. Дружина булла з ушкодженнями на лиці, вона нічого не розуміла. З обвинуваченою він спілкувався, вона казала « винна, вибач, начудила». Чи перебували дружина та обвинувачена в стані алкогольного сп`яніння не може відповісти. Погодні умови були добрі, коли він приїхав вже світало. В лікарні врачі сказали, що дитина у важкому стані, транспортувати не можна. З дружиною потім розмовляв, вона казала, що не розуміла, що сталося, казала, що сиділа на передньому сидіння разом з донькою, про автокрісло йому нічого не відомо. Просить обвинуваченій реальну, максимальну міру покарання. Обвинувачена до нього з вибаченнями, компенсацією не зверталася, грошові кошти не пропонувала; - потерпіла ОСОБА_4 цивільний позов підтримала. Пояснила, що зустрілися з ОСОБА_10 після обіду, приїхала, покупалися, вийшли на двір, випили пива десь по літрі, може більше. Десь близько 22-15год. поїхали до неї дому на автомобілі обвинуваченої. Вона з дитиною сиділа на передньому сидінні, дитина сиділа в неї на руках, в руці вона тримала телефон, розмовляла з мамою. Саму ДТП вона не пам`ятає, прокинулася в лікарні. Вдома у обвинуваченої були в трьох. У неї був перелом ключиці, вона зверталася в лікарню, їй зробили операцію. ОСОБА_12 покарання посила на розсуд суду. Поїхала з обвинуваченою бо було пізно, їй всі телефонували, ОСОБА_10 запропонувала, вона погодилася, бо вони були в нормальному стані. Брат обвинуваченої пропонував допомогу. Пропозиції стосовно компенсації були з боку сторони захисту. Обвинувачену знає з січня 2023, підтримували дружні відносини. Вона себе почувала нормально після вживання алкоголю. Свої дії вона усвідомлювала, вони з обвинувачено їздили не перший раз, коли вживали алкогольні напої, але раніше вона сиділа на задньому сидінні, без автокрісла. ОСОБА_13 запропонувала відвезти її до дому, наскільки вона пам`ятає. Тому таксі вона не викликала. Вона не знала, що сидіти потрібно тільки з задньому сидінні, знала, що потрібно автокрісло. В салоні автомобіля під час поїздки грала музика. Вона повертала дісплей телбефона до обвинуваченої. Вона не знає, що стало причиною ДТП. В страхову компанію вона зверталася; - свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона є власником автомобіля «Toyota Prius С» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 16 червня 2023 року, близько 22 -25години вона знаходилася на території перинатального центру в м.Черкаси. ЇЇ автомобіль був припаркований десь за 100м від неї. Коли вона почула звук схожий на вибух, побігла до свого авто, і побачила транспортний засіб обвинуваченої, який лежав на боці водія. ЇЇ автомобіль був протягнутий на 10 метрів, відірване колесо, також він зачепив номерний знак нерухомого автомобіля ДЕО. Чоловіки поставили автомобіль обвинуваченої «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 на 4 колеса, витягли дитину, викликали швидку, пожежну, і почали виводити з автомобіля обвинувачену і потерпілу, яких потім поліція повезла на експертизу. Далі проводилися слідчі дії. Вона знаходилася на місці пригоди до 06 ранку. Потім привезли обвинувачену і потерпілу, вони були в стані алкогольного сп`яніння, нічого не пояснювали. Дорожне покриття на місці пригоди було гарне, освітлення також добре. Вона бачила, як із-за керма автомобіля вийшла обвинувачена. Ширина дороги дозволяла безпечний проїзд, два автомобіля там можуть роз`їхатися. ЇЇ автомібль віддали на відповідальне зберігання, наразі він припаркований у неї в дворі; - свідок ОСОБА_15 суду показав, що 16.06.2023десь 0 22-20год. він знаходився в приміщенні перинатального центру в м. Черкаси. Підійшов до вікна побачив, сталося ДТП, спрацювала сигналізація на його автомобілі ДЕО . АвтомобільФольксваген був відкритий, дитину вже забрали лікарі, на місці була поліція. Фактично самої події він не бачив; - свідок ОСОБА_18 , суду показала, що в період ДТП була на роботі в перинатальному центрі, в приймальному покої, почула звук аварії і викликала швидку допомогу. Події були в червні десь 16-17 2023, після 22-00год. Вона бачила багато людей, які допомогали після ДТП, освітлення було вуличне. До автомобіля вона не підходила, бо не могла покинути свій пост. На дворі було досить видно. Вона бачила як автомобіль «Фольксваген» ставили на колеса, видимість була 20м. Очевидці казали, що авто було перевернуто; - свідок ОСОБА_19 , який працює старшим слідчим ГУНП РУП в Черкаській області показав, що слідчий експеримент проводився згідно протоколу, залучали підозрювану, але вона не прймала участі у слідчому експерименті, відмовилася приймати участь без адвоката. Встановлювалася видимість до перешкоди, перевірялася об`єктивна видимість до перешкоди автомобіля Тайоти Пріус. Клопотань від адвоката про перенесення проведення експерименту не надходило. Відстань вказана в протоколі 400метрів вказана згідно замірів. Відстань вказана в додатках до протоколу. Так як не було вихідних даних, на якій відстані ОСОБА_8 рухалася, оскільки вона не приймала участі у експерименті, було прийнято рішення встановити як можливо рухатися по дорозі, при ближньому та дальньому світлі. Видимість автомобіля «Тайота» не змінюється, тобто по всій ширині дорозі видимість перешкоди незмінна. Кожну відстань міряли рулеткою. В протоколі вказано час проведення експеременту, а не час складання. Дані він заносив в чернетки. Все було продемонстровано понятим, і потім вони підписали протокол. Чорнові записи до справи не долучалися. Коли підписувався протокол не пам`ятає. Проведення експерименту була його ініціатива, але і на відеозаписі було все добре видно; - свідок ОСОБА_20 суду показала, що потерпіла ОСОБА_4 це її донька, вона сама 16 червня 2023 року перебувала за кордоном. 16.06.2023 донька поїхала до обвинуваченої в гості купатити дитину, оскільки у неї вдома не було води. На протязі вечора вона телефонувала доньці і сказала, що б та їхала додому. Впродовж часу, коли донька їхала разом з обвинуваченою додому в автомобілі, вона спілкувалася з ОСОБА_21 по відеозв`язку вона сиділа попереду, на пасажирському кріслі, одною рукою тримала телефон, дитину в правій руці, а зліва за кермом була ОСОБА_8 . Коли вона розмовляла з донькою, обвинувачена запитала хто їй весь час телефонує, тому донька повернула телефон екраном до обвинуваченої. Коли остання побачила, що телефонує мати то включила гучніше музику. Під час розмови сталася ДТП, вона почула звук, зв`язок залишився, але вже не відео, вона кричала в слухавку, бо зрозуміла, що щось сталося. Також чула голоси, звук сигналізації автомобіля, хтось питав як звати дівчину, що чекали швидку. Донька казала, що буде викликати таксі, вони випивали, і вона тільки потім зрозуміла, що вони поїхала на автомобілі обвинуваченої. Також вина в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме:

- витягом з ЄДРД від 17.06.2023, згідно якого встановлено, що 16.06.2023 ОСОБА_8 , керуючи технічно справним належним їй транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , всупереч вимог п.п. 2.9 а), 21.11 б), 21.12, 21.13, 21.14, 21.15, 21.16 Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перевозила на передньому пасажирському сидінні, без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу, малолітню дитину, зріст якої менше 145см, а саме ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку руками на власних колінах тримала, сидячи на передньому пасажирському сидінні пасажир ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_8 всупереч вимог п.п. 2.3 б), 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, рухаючись по проїзній частині вулиці Святителя - Хірурга Луки зі сторони вул. Олексія Панченка в напрямку вул. Дахнівська в м. Черкаси, була не уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відволіклася від керуванням вказаним транспортним засобом та відповідно не відреагувала на зміну дорожньої обстановки у вигляді перешкоди для свого руху, яку вона об`єктивно завчасно могла виявити, а саме на появу нерухомого об`єкту - автомобіля «Toyota Prius С» реєстраційний номер НОМЕР_2 ,який був припаркований біля правого краю проїзної частини по напрямку руху автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер, передньою частиною до напрямку руху та у межах смуги руху автомобіля «Volkswagen Polo», маючи технічну можливість зупинитися до зазначеної перешкоди та маючи технічну можливість вчинити безпечний об`їзд перешкоди, не вжила заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в подальшому під час об`їзду вказаної перешкоди не дотрималася безпечного інтервалу та поблизу будинку АДРЕСА_2 , передньою правою частиною керованого автомобіля «Volkswagen Polo» допустила наїзд на передню праву частину нерухомого автомобіля «Toyota Prius С», в подальшому відбулося прикидання автомобіля «Volkswagen Polo» раційний номер НОМЕР_1 на лівий бік кузова, внаслідок чого спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження пасажиру ОСОБА_4 та смерть пасажира ОСОБА_9 , яка з місця події була доставлена до КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», де вона внаслідок отриманих тілесних ушкоджень 26.06.2023 померла (т.1 а.м.к.п. 2-3);

- протоколом огляду місця події від 17.06.2023, схемою ДТП та додатками , згідно якого місцем огляду є проїзна частина вул. Святителя -Хірурга Луки в м. Черкаси поблизу будинку, розташування автомобілів «Volkswagen Polo», «Toyota Prius С» (т.1 а.м.к.п. 34-31) ;

- протоколом огляду предмету від 17.06.2023 та додатків, згідно яких оглянуто відео файли. На відеоролику зафіксована темна пора доби, ввімкнене міське електроосвітлення. Дорожнє покриття проїзної частини при перегляді відеозапису візуалізується сухе. При перегляді потрапляє силует легкового автомобіля темного світлого кольору з темним відтінком, який знаходиться в нерухомому положенні припаркований біля лівого краю проїзної частини вул. Святителя-Хірурга Луки по напрямку руху зі сторони вул. Дахнівська до вул. Олексія Панченка орієнтований передньою частиною в напрямку до вул. Олексія Панченка. Будь-які вогні на даному автомобілі вимкнені. На 22:24:46 часу відеозапису при перегляді до сектору зйомки камери відеонагляду в верхньому правому куті екрану монітору при перегляді потрапляє силует легкового автомобіля світлого кольору, який рухається по проїзній частині вул. Святителя-Хірурга Луки по напрямку руху зі сторони вул. Олексія Панченка до вул. Дахнівська, при цьому відбувається перекидання даного автомобіля з коліс на ліву сторону кузова (т.1 а.м.к.п. 38-55);

- протоколом огляду місця події від 26.06.2023, згідно якого об`єктом огляду є приміщення КНП « Черкаська обласна лікарня ЧОР», а саме в палаті №2 виявлно труп ОСОБА_9 (т.1 а.м.к.п. 60-65);

- протоколом огляду від 31.07.2023 та додатком, згідно якого оглядом є скріншот, на якому зображено розмову ОСОБА_4 із матір`ю ОСОБА_20 в момент ДТП 16.06.2023 (т.1 а.м.к.п. 100-101);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.08.2023,з додатками до нього, згідно якого відтворено обстановку та обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 16.06.2023 по вул. Святителя -Хірурга Луки в м. Черкаси. Зображено зображено розташування статистичного автомобіля «Toyota Prius С», автомобіля «Volkswagen Polo», вид із робочого місця водіїв. Статистичний автомобіль «Toyota Prius С» встановлений на 1,3м від кута будівлі « Євромед» в бік вул. Дахнівська. Автомобіль «Volkswagen Polo» р.н. НОМЕР_3 , який встановлено на відстані 0,6м від правого краю проїзної частини при ближньому світлі фар, при вимкнутому світлі фар та при дальному світлі фар; 3,2 м від правого краю проїзної частини при ближньому світлі фар, при вимкнутому світлі фар та при дальному світлі фар; 5,6 м від правого краю проїзної частини при ближньому, вимкнутому та дальньому світлі фар (т. а.м.к.п. 111-125);

- висновком № 403 від 17.06.2023 та актом до нього, згідно якого ОСОБА_8 встановлено діагноз алкогольне сп`яніння (т. 1 а.м.к.п. 56-58);

- актом хіміко-токстилогічних досліджень № 667 від 17.06.2023, згідно якого в крові у ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт 1,42проміле (т.1 а.м.к.п. 58);

- актом хіміко-токстилогічних досліджень № 666 від 17.06.2023, згідно якого в сечі у ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт 2,17проміле (т.1 а.м.к.п. 59);

- висновком експерта № 03-01/537 від 27.06.2023, згідно якого на підставі проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_22 , 2021 р.н., даних судово-медичної експертизи крові трупа, відомих обставин справи та у зв`язку з поставленими питаннями причиною смерті є черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння черепа, забою головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, що ускладнилась набряком-набубнявінням речовини головного мозку. Згідно даних медичної картки № 6226 смерть настала 26.06.2023 в 21.20, що не суперечить дослідженим трупним явищам. При судово-медичній експертизі трупа виявлена черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння черепа, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, крововиливів в м`які тканини голови з внутрішнього боку, синців та саден на голові. Вказана травма виникла внаслідок дії тупих предметів чи при ударі б так: предмети та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Окрім цього при судово-медичній експертизі виявлені: рана на передній поверхи: нижньої третини шиї, крапкові ранки та синці в лівій підключичній ділянці та обох ліктьових ямках, що є слідами медичних маніпуляцій. Кров для проведення судово-медичної експертизи не вилучалась за недоцільністю(тривалий період перебування в стаціонарі). Виключається можливість отримання наявних тілесних ушкоджень від падіння з положення стоячи або наближеного до такого з наступним ударом о твердий тупий предмет (ти), або ударом о площину. Не виключається можливість отримання вищеописаних тілесних ушкоджень внаслідок ДТП 16.06.2023 в час та за обставин, вказаних в постанові про призначення.

Черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння черепа, забою

головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу перебуває в причинному зв`язку з настанням смерті (т.1 а.м.к.п. 67-70);

- висновком експерта № 05-3-08/1553 від 31.07.2023, згідно якого у доставленому зразку крові ОСОБА_8 виявлено етанол в кількості 1.14г/дм3 (т.1 а.м.к.п. 85-86);

- висновком експерта № 02-01/775 від 28.08.2023, згідно якого в крові ОСОБА_8 виявлено етиловий алкоголь в концентрації 1,14 проміле (т.1 а.м.к.п.88);

- висновком експерта № СЕ-19/124-23/8662-ІТ від 25.08.23, згідно якого до моменту ДТП рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля Volkswagen Polo р.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані. До моменту ДТП рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля Volkswagen Polo» р.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані ( т.1 а.м.к.п. 90-99);

- висновком експерта № 02-01/701 від 10.08.2023, згідно якого у ОСОБА_4 , згідно даних медичної карти, мали місце ушкодження: закритий перелом правої ключиці зі зміщенням уламків; синці обличчя, верхніх кінцівок, правого стегна. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться: закритий перелом правої ключиці зі зміщенням уламків до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; синці обличчя, верхніх кінцівок, правого стегна до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (т.1 а.м.к.п. 103-104);

- висновком експерта № 02-01/763 від 28.08.2023, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_4 - закритий перелом правої ключиці зі зміщенням уламків; синці обличчя, верхніх кінцівок, правого стегна, могли виникнути за обставин вказаних у фабулі постанови (т.1 а.м.к.п.106-107);

- висновком експерта № СЕ-19/124-23/9658-ІТ від 28.08.2023, згідно якого в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, водій автомобіля Volkswagen Polo р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинна була діяти у відповід-ності до вимог пп. 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху України. В момент виявлення перешкоди для свого руху водій автомобіля Volkswagen Polo р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_8 мала технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду, у вигляді стоячого на проїзній частині автомобіля Toyota Prius, шляхом своєчасного застосування гальмування.Так як водій автомобіля Volkswagen Polo р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 мала технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду, у вигляді стоячого на проїзній частині автомобіля Toyota Prius, шляхом своєчасного застосуванні гальмування з моменту виявлення останнього, тому вирішення питання s частині можливості уникнути наїзду на перешкоду шляхом безпечного об`їзту втрачає сенс. За обставин зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи; в діях водія автомобіля Volkswagen Polo р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам пп. 12.3., 1 Правил дорожнього руху України, для виконання яких вона пере технічного характеру не мала (т.1 а.м.к.п.127-134);

- висновком № 402 від 17.06.2023, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та актом №; 402 , згідно яких ОСОБА_4 17.06.2023 о 02-40год. перебувала в стані алкогольного сп`яніння

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої ОСОБА_8 в межах пред`явленого їй обвинувачення.

Оцінюючи указані вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України встановлена згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (ст.17 КПК України). Наведені вище і досліджені судом докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення злочину) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень статей 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними. Суд, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази в судовому засідання, здійснивши їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини водія ОСОБА_8 , яка допустила порушення вимог пунктів 2.3.6), 2.9.а), 12.3, 13.1, 21.11 б), 21.12, 21.13, 21.14, 21.15, 21.16 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та настанням її наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 та спричинення смерті потерпілої ОСОБА_9 .

Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні вказувала, що вживала алкогольні напої напередодні дорожньо-транспортної пригоди разом з обвинуваченою та ними свідомо було прийнято рішення їхати в автомобілі обвинуваченої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, сама обвинувачена підтвердила, той факт, що сіла за кермо автомобіля, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначене підтверджується висновками експертів, згідно яких в крові обвинуваченої виявлено етиловий алкоголь в концентрації 1,14проміле (т.1 а.м.к.п.88);

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України. Часткове визнання вини обвинуваченою ОСОБА_8 та позицію сторони захисту про винесення окремої ухвали стосовно потерпілої ОСОБА_4 за байдужість до безпеки дитини, суд оцінює критично та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення відповідальності, оскільки вина обвинуваченої в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України підтверджується показами потерпілих, свідків, допитаних в судовому засіданні та висновками експертів.

Також, суд критично оцінює позицію сторни захисту в частині показів обвинуваченої ОСОБА_8 в частині осліплення її дисплеєм телефону потерпілої ОСОБА_4 під час руху на автомобілі «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого виникло ДТП, т.я. вказані обставини не знайшли свого підтвердження в суовому засіданні.

Пунктом 1 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни "Пропрактику призначеннясудами кримінальногопокарання"№ 7від 24жовтня 2003року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65КК України стосовнозагальних засадпризначення покарання,оскільки самечерез останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставину, що пом`якшує покарання. Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно ст.66 КК України суд вважає активне сприяння в розкритті котиінпльного правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , згідно ст.67 КК України суд не вбачає. При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка є інвалідом другої групи, раніше не судимої, позицію викладену в постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 15.06.2023 у справі № 170/667/21, за якою водій, який порушив правила безпеки дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, не може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, суд дійшов висновку, що її виправлення та перевиховання можливе лише при призначенні їй покарання у вигляді позбавлення волі з призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння не може знижувати ступінь суспільної небезпеки особи винуватого, який грубо порушив Правила дорожньогоруху України, дозволив собі вживати спиртні напої, керувати транспортним засобом і наражати на небезпеку оточуючих осіб, в тому числі учасників дорожнього руху. Вказане додаткове покарання сприятиме виправленню обвинуваченого в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тож, суд вважає, що цивільний позов, заявлений прокурором, в інтересах Держави, в особі Національної служби здоров`я України, Черкаської міської ради до обвинуваченої про відшкодування витрат на лікування підлягає до задоволення. Цивільний позов заявлений ОСОБА_23 , в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають до часткового задоволення, оскільки в матеріалах справи наявні квитанції (т.3) про перерахування коштів в сумі 20000 грн від обвинуваченої ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 (на допомогу батькам на поховання дитини). Цивільний позов заявлений ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають до задоволення, оскільки підтверджені фактичними доказами. Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_23 про стягнення моральної шкоди підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Згідно частини 5 статті 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду була завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» даної постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що обвинуваченою завдана моральна шкода позивачам, дані особи перенесли душевні страждання у зв`язку із смертю доньки в результаті ДТП. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, та із врахуванням вимог розумності і справедливості, а також начал статті 23 ЦК України і вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди є обґрунтованими. Також суд задовольняючи цивільний позов ОСОБА_23 частково, виходить з принципів моральності, що саме остання вживала з обвинуваченою алкогольні напої, сіла в її автомобіль з малолітньою донькою добровільно на переднє пасажирське сидіння, і в частині матеріальних збитків, що обвинуваченою частково відшкодовані збитки. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу, суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 40000 грн., яка відповідає ступеню складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги та обсягу наданих послуг. Відповідно до ч.4 ст.174КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Виходячи з вищенаведеного, у відповідності до ст.174 КПК України, суд вважає, за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.06.2023 на автомобіль «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Також судом встановлено, що ухвалою суду від 19.06.2023 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави (дата затримання 17.06.2023), 19.06.2023 змінена міра запобіжного заходу у зв`язку із внесенням застави, і тому цей час попереднього ув`язнення необхідно зарахувати в строк відбуття покарання з перерахуванням, відповідно до ч. 5 ст.72 КК України. Частиною 11 статті 182 КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Судом встановлено, що 19.06.2023, ОСОБА_24 на підставі ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.06.2023 внесена застава у сумі 134200грн. за ОСОБА_8 . За час дії відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось.

Таким чином, суд прийшов до висновку про повернення ОСОБА_24 застави у розмірі 134200грн. Крім того, до вступу вироку в законну силу суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладення обов`язків: незмінювати місця постійного проживання без повідомлення суду та з`являтися на вимоги суду. Процесуальні витрати підлягають до стягнення з обвинуваченої в сумі 5736грн. на користь держави.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 8 (вісім) років.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення з 17.06.2023 по 19.06.2023 з урахуванням ч.5 ст.72КК України, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 1 день позбавлення волі.

Цивільний позов заявлений прокурором Черкаської обласної прокуратури, в інтересах Держави, в особі Черкаської міської ради, Національної служби здоров`я України до обвинуваченої про відшкодування витрат на лікування - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Національної служби здоров`я України кошти в сумі 13245,50грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Черкаської міської ради грошові кошти в сумі 10891,02грн.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 у відшкодуванні матеріальних збитків 7506 (сім тисяч п`ятсот шість) 80грн., та моральної шкоди у розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) грн.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 про стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 16885грн., моральної 1000000 (один мільйон) грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 5736грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 у відшкодування коштів за правничу допомогу в сумі 40000грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.06.2023 на автомобіль «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 .

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на останню обов`язки: незмінювати місця постійного проживання без повідомлення суду та з`являтися на вимоги суду.

Повернути ОСОБА_24 заставу в сумі 134200грн., сплачену на підставі ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.06.2023 за ОСОБА_8 , згідно квитанції ПриватБанк № 0.0..1 від 19.06.2023, отримувач ТУ ДСАУ у Черкаській області. Реквізити для повернення: одержувач: ОСОБА_24 .

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання після набрання вироку законної сили.

Речові докази:

-автомобіль «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання Черкаського ГУП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Пастерівська 104, м. Черкаси- повернути за належністю;

-автомобіль «Toyota Prius С» реєстраційний номер НОМЕР_2 , - передано ва відповідальне зберігання ОСОБА_14 - вважати повернутим;

-лазерний DVD-R диск об`ємом 4.7 GB, з відеозаписами обставин і: рожньо-транспортної пригоди на проїзній частині вул. Святителя-Хірурга луки, поблизу буд. № 3 в м. Черкаси - приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: