Справа № 442/7228/24
Провадження № 1-кс/442/1544/2024
УХВАЛА

про часткове скасування арешту майна

14 жовтня 2024 року місто Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду у місті Дрогобичі Львівської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «130», р.н. НОМЕР_1 в частині права на користування та повернути йому вище вказане майно для подальшого використання, розгляд клопотання провести без його участі.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , проводиться досудове розслідування кримінального провадження №1202414. від 01.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, за фактом незаконного видобування 31.08.2024 ОСОБА_5 піщано-гравійної суміші в с. Уріж Дрогобицького району.

В ході досудового розслідування старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 проведено огляд, в ході якого, автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «130», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично належить йому, оскільки придбаний ним в грудні 2023, без перереєстрації, був тимчасово вилучений та слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_7 за клопотанням слідчого ОСОБА_4 накладено арешт на вказаний транспортний засіб.

Про вказаний факт йому нічого не було відомо, оскільки ОСОБА_5 , якому він надав в користування свій автомобіль для перевезення будівельних матеріалів, не повідомив його про вказаний факт та повідомив слідчого, що вказаний автомобіль належить йому.

У зв`язку з наведеним, розгляд клопотання відбувався без його участі, так як ні слідчому, ні слідчому судді не було відомо про те, що вказаний автомобіль належить йому та він являється його фактичним власником, та на останній було накладено арешт як на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_5 ..

Вказаний транспортний засіб використовується ним у повсякденному житті. Подальший арешт, який позбавляє його можливості використовувати транспортний засіб, спричиняє йому суттєву майнову шкоду. Крім того тривале перебування автомобіля під відкритим небом, без належного технічного обслуговування та догляду, призведе до виведення з ладу транспортного засобу та пошкодження лакофарбового покриття автомобіля.

Старший слідчий слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області майор поліції ОСОБА_4 , подав суду заяву у якій просив розглядати клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна без його участі.

Вказав, що по суті клопотання не заперечує проти часткового скасування арешту на автомобіль, бортовий-С, марки «ЗИЛ» модель «130», реєстраційний номер НОМЕР_1 , (в частині позбавлення права на користування даним майном), враховуючи те, що з вказаним транспортним засобом у кримінальному провадженні №0000900 від 01 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України проведені необхідні слідчі дії.

Беручи до уваги положення ст. ст. 22, 26 вказаного Кодексу у частині того, що сторони (учасники) кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе вказане клопотання користувача автомобіля на який накладено арешт задовольнити, а розгляд такого клопотання проводити за його відсутності.

У зв`язку із неявкою старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 користувача арештованого майна ОСОБА_3 , на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов такого висновку.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час розгляду даного клопотання, 04.09.2024 ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області постановлено ухвалу, у котрій накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучені 31.08.2024 під час огляду місця події наступні речі: 1) вантажний автомобіль, бортовий-С, марки „ЗИЛ, модель „130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебуває у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 ; 2) дві лопати чорного кольору з дерев`яними держаками; 3) зразок піщано-гравійної суміші з кузова автомобіля „ЗИЛ 130, р.н. НОМЕР_1 , упакований у спецпакет № НОМЕР_4 ; 4) зразок піщано-гравійної суміші з двох ям біля автомобіля, упакований у спецпакет № WAR1389410/.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , вантажний автомобіль, бортовий- НОМЕР_5 , марки „ЗИЛ, модель „130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заяви старшого слідчого Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , вбачається, що він не заперечує з приводу часткового скасування арешту майна в частині позбавлення права на користування даним майном, а саме вантажного автомобіля, бортовий-С, марки „ЗИЛ, модель „130, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,та передачу транспортного засобу на зберігання його ОСОБА_3 , який є фактичним його володільцем.

Відповідно до ч. 2, 9 ст. 100 КПК України речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Спеціальні положення про збереження речових доказів та вирішення питання про них одночасно з постановленням судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, базується на засаді безпосередності дослідження показань, речей і документів (стаття 23 КПК України), відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо.

Між тим, ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність.

У той же час, зважаючи на те, що зазначений вище автомобіль знаходиться на зберіганні в умовах, не цілком придатних для цього, є необхідність вжиття заходів щодо технічного обслуговування цього автомобіля та належних умов його зберігання для забезпечення збереження належних експлуатаційних властивостей та цілісності майна, на яке накладено арешт, враховуючи позицію слідчого щодо даного питання, слідчий суддя вважає за можливе змінити місце зберігання транспортного засобу марки „ЗИЛ, модель „130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із передачею такого на відповідальне зберігання заявнику та фактичному власнику зазначеного автомобіля ОСОБА_3 , з наданням останньому дозволу на використання та з попередженням його про наслідки порушення умов відповідального зберігання, на яких майно буде передано.

При цьому слідчим суддею, серед іншого, взято до уваги ту обставину, що у даному кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії, що і не заперечується заявою слідчого та немає необхідності тримати зазначений транспортний засіб на майданчику тимчасового тримання, оскільки він перебуває там без ремонту та експлуатації, погіршується його загальний стан, що може призвести до значних матеріальних втрат для його власника. Більше того, в умовах воєнного стану, зазначений транспортний засіб міг би бути корисним у перевезенні необхідних речей, продуктів харчування для військових.

За таких обставин клопотання підлягає до задоволення, оскільки жодних перешкод для можливості передачі заявнику, як фактичному власнику, на відповідальне зберігання з наданням йому дозволу на використання транспортного засобу марки „ЗИЛ, модель „130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши арешт на вказаний транспортний засіб в частині права на його відчуження, - за адресою його місця проживання, немає. У такий спосіб будуть відновлені права фактичного власника на належне зберігання та експлуатацію транспортного засобу, хоча й з певними передбаченими чинним КПК України умовами та застереженнями.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 107, 173-174, 220, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Частково скасувати арешт на вантажний автомобіль, бортовий-С, марки „ЗИЛ, модель „130, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,а саме: скасувати заборону на користування вказаним автомобілем, передавши зазначений транспортний засіб ОСОБА_3 на відповідальне зберігання за адресою його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , залишивши арешт на вказаний автомобіль в частині заборони права його відчуження.

Попередити ОСОБА_3 про відповідальність, передбачену статтею 388 КК України, за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала слідчого судді про передачу майна, на котре накладено арешт, на відповідальне зберігання, під час досудового розслідування згідно положень ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Копію ухвали слідчого судді не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати старшому слідчому СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області майору поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які не були присутніми у судовому засіданні під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя ОСОБА_8