Справа № 1-кс/331/1929/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_3 про порушення його прав як особи, яка тримається під вартою, в порядку ст. 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває заява ОСОБА_3 про забезпечення його прав, як особи, яка тримається під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», в порядку ст. 206 КПК України.

10 жовтня 2024 року ОСОБА_3 до суду подано клопотання про забезпечення участі перекладача в судовому засіданні, в якому заявник зазначив, що він є громадянином Туніської Республіки та на достатньому рівні не володіє українською мовою, тому просить залучити перекладача з української мови на французьку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану заяву підтримав, просив суд залучити перекладача.

Вислухавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом (ч. 2 ст. 24 Конституції України, ст. 10 КПК), за якою, серед іншого, не допускається привілеїв чи обмежень (в т. ч. й у процесуальних правах, передбачених КПК) за мовними ознаками.

Залучення перекладача для проведення процесуальних дій має на меті забезпечити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні та не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, можливість користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (п. 18 ч. 3 ст. 42, п. 9 ч. 1 ст. 56, п. 11 ч. 3 ст. 64-1, п. 4 ч. 1 ст. 66 КПК).

Як зазначено у ч. 1 ст. 68 КПК України, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

За приписами ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд забезпечує учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Одночасно питання про дотримання вимог ст. 29 КПК щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція).

Відповідно до підпункту «е» п. 3 ст. 6 Конвенції та практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна на ведення свого захисту та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача.

Розуміння зазначених обставин охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника.

Для констатації факту порушення права особи на захист, через незабезпечення обвинуваченого послугами перекладача, установлення зазначених обставин має бути «поза розумним сумнівом».

При цьому чинниками для з`ясування розуміння особою вказаних обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.

Суд звертає увагу на власноручне подання до суду заяв, клопотань, зауважень, як українською мовою так і російською, а також те, що обвинувачений в судових засіданнях дає відповіді на поставлені йому українською мовою питання, надає пояснення і зауваження в судовому засіданні на українській та російській мові, у зв`язку з чим складається враження про розуміння ОСОБА_3 української мови, а також володіння українською та російською мовою, та свідчить про відсутність підстав обов`язкового залучення відповідного перекладача з української на французьку, що узгоджується з практикою, викладеною у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду №672/1599/17 від 20.08.2019 (провадження №51-435км19).

Крім того, як убачається з даних Автоматизованої системи документообігу суду, ОСОБА_3 неодноразово звертався до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявами та скаргами, та приймав участь у судових засіданнях без участі прекладача.

Крім того, у матеріалах провадження містяться заяви та клопотання, надіслані ОСОБА_3 , які написані як українською мовою так і російською, що свідчить про те, що останній розуміє українську мову так і російську.

Таким чином, судом встановлено «поза розумним сумнівом», що в мовно-комунікаційному аспекті права на захист заявник у достатній мірі володіє українською мовою для розуміння суті процесуальних дій та предмета судових засідань, а в його правовому аспекті ОСОБА_3 на протязі розгляду справи користувався правовою допомогою захисника.

Отже ОСОБА_3 представлений адвокатом, обов`язкова участь яких передбачена законом саме для компенсації обвинуваченій особі, яка не володіє мовою судочинства, її обмежених можливостей у сприйнятті важливих аспектів кримінального провадження.

Ефективність захисту полягає в наданні йому належних та достатніх можливостей із використанням власних процесуальних прав і кваліфікованої юридичної допомоги, яка в передбачених законом випадках, є обов`язковою, захищатися від обвинувачення в передбачений законом спосіб.

Враховуючи всі ці обставини, а також доведені обставини щодо здатності ОСОБА_3 за допомогою захисника здійснювати свій захист, відсутні підстави вважати, що право заявника на допомогу перекладача порушено, принцип рівності перед законом і судом (принцип «рівності можливостей») в даній справі забезпечений в розумінні положень ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, права заявника ОСОБА_3 судом належним чином забезпечені.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про залучення перекладача.

Керуючись ст.ст. 206, 537, 539 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про забезпечення участі перекладача при розгляді заяви ОСОБА_3 про забезпечення його прав, як особи, яка тримається під вартою, в порядку ст. 206 КПК України, з української мови на французьку мову (і навпаки) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 11 листопада 2024 року.

Слідчий суддя : ОСОБА_1