КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 29 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника

власника майна адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 16.07.2024 під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ноутбук «HP» модель 316SNdW s: НОМЕР_1 та мобільний телефон Sumsung Galaxy A05s, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на телефон Sumsung Galaxy A05s, IMEI1: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 та в цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива.

Апелянт зазначає, що мобільний телефон придбаний ОСОБА_5 04 липня 2024 року, тобто до моменту проведення обшуку, а відтак на ньому не може міститися інформаціяпро події 2023 року.

Також, ОСОБА_5 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, а арешт її майна є порушенням принципу недоторканності права власності.

Заслухавши доповідь судді, доводипредставника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів БЕБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 січня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000168, за фактом створення злочинної організації, керівництва такою та участі у ній з метою заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, які було виділено впродовж 2023-2024 років для КЕВ міста Луганськ і КЕУ міста Харків на закупівлю деревини (дров наступних порід: бук, береза, ясен, граб, в`яз, акація, клен, дуб, модрина), вчиненого шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також легалізації (відмивання) майна, здобутого злочинним шляхом, у якому підозрюються ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що внаслідок умисних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 в складі злочинної організації, до якої також входили ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , внаслідок отримання перерахованих ОСОБА_14 на розрахункові рахунки підконтрольних ОСОБА_9 фізичних осіб-підприємців 80 663 958,00 грн. бюджетних коштів за поставку деревини (дров порід: бук, береза, ясен, граб, в`яз, акація, клен, дуб, модрина) за завищеними цінами, завдано збитків державі у розмірі 26 369 472,96 грн., що становить особливо великий розмір.

Під час досудового розслідування встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який використовується начальником Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ () ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

16 липня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року проведено обшук за адресою проживання підозрюваного ОСОБА_11 , а саме: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено, в тому числі, мобільний телефон Samsung Galaxy A05s , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 .

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 від 18 липня 2024 року вилучене під час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

18 липня 2024 року детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 поштовим зв`язком направила до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 16 липня 2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000168 про накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, оскільки зазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 від 18 липня 2024 року.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення п. 1 ч.ч 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Доводи апелянта, що мобільний телефон придбаний ОСОБА_5 до моменту проведення обшуку, та вона не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, не вказує на незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки як зазначено у клопотанні, вилучене під час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, прокурором зазначено, що обшук проведено за адресою місця проживання підозрюваного ОСОБА_11 де він спільно проживає із ОСОБА_5 , та мобільний телефон можливо використовується особисто підозрюваним, а на ньому містяться відомості щодо діяльності Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (). Також, мобільний телефон може містити інформацію щодо вчинення ОСОБА_11 та іншими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України шляхом заволодіння бюджетних коштів для закупки деревини.

Також, прокурором повідомлено, що 14 серпня 2024 року арештований мобільний телефон передано на експертизу та 10 вересня 2024 року скеровано до експертного центру.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/26176/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_20

Справа № 11сс/82/5325/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК