Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6041/24
Провадження №: 1-кс/332/458/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2024 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором - начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 від 18 жовтня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Мазурівка Чернівецького району Вінницької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, утриманців не має, військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановила:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором - начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить службу в ЗСУ з 19.12.2022 у військовій частині НОМЕР_1 . 17 жовтня 2024 року приблизно о 17 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , перебуваючи в стоячому положенні навпроти потерпілого, за допомогою ножа, який він взяв зі столу лівою рукою, наніс ОСОБА_8 два удари даним ножем в передню частину тулубу, чим спричинив останньому, згідно довідки наданої лікарем КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР колото-різані рани передньої черевної стінки, що проникають в черевну порожнину; наскрізні поранення тонкої кишки, поранення верхнього полюсу селезінки, поранення задньої стінки кардіального відділу шлунка; торакоабдомінальне поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням лівого купола діафрагми; внутрішньочеревну кровотечу середнього ступеня важкості, які є небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.121 КК України, а саме у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

18.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

18.10.2024 слідчим СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області,за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- рапортами ЄО № 13851 від 17.10.2024, № 13862 від 17.10.2024;

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду(одягу) в приміщенні хірургічного корпусу КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання у повному обсязі та послалися на обставини, які у ньому були викладені, а також на те, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, зазначив, що постійного місця проживання в м. Запоріжжя не має.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000766 від 18 жовтня 2024 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, за ч.1 ст.121 КК України.

З постанови про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні за № 0000766 від 18.10.2024 вбачається, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження здійснюється групою слідчих СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, до складу якої входять слідчі ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

18.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

18.10.2024 слідчим СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області,за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що особа може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Слідчий суддя, при постановлені ухвали, керується висновками ЄСПЛ. Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, доданих до клопотання.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Саме при розгляді кримінального провадження по суті суд, відповідно до положень ст. 94 КПК України, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, може прийняти рішення щодо стадії кримінального правопорушення, за наявності підстав, встановити наявність/відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.

За такого, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, які об`єктивно підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення за викладеними у повідомленні про підозру обставинами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість підозрюваного у скоєнні злочину, та правильність або не правильність кваліфікації дій підозрюваного, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризику передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, встановлено що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Відповідно до ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри підозрюваного вже свідчить його поведінка, оскільки останній самостійно не звернувся до правоохоронних органів із повідомленням про вчинене, що по своїй суті являється переховуванням від правоохоронних та інших державних органів.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_5 задля нівелювання ризику можливості переховуватися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний перебуваючи за межами місця тримання під вартою буде мешкати у безпосередній близькості із свідками даного злочину та підтримувати із ними спілкування, так як він добре знайомий із даними особами, а відтак ОСОБА_5 , у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на них, які підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження.

При цьому слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик передбачений п.5 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07.08.2024, самовільно залишив військову частину 28.12.2023, з 02 червня 2024 року знятий з усіх видів забезпечення, не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, що вказує на те, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема майнового характеру.

Відтак, на думку слідчого судді, встановлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, є обґрунтованими та підтвердженими.

В той же час, встановлені обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Жодних доказів, які б вказували на неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі не надано.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Суд не визначає розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372,376 КПК України, суд,

постановила:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором - начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування, а саме, до 16 грудня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 18 жовтня 2024 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 родичів останнього.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 19 жовтня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1