справа № 208/1535/21
№ провадження 1-кс/208/1247/24
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , вирішуючи питання про прийняття до розгляду скарги на дії слідчого ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2024 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_2 подано скаргу на дії слідчого від ОСОБА_2 , де зазначено що вона просить:

«…скасувати нерпавомірне закриття уголовного провадження номер 0001143. Прошу поновити строки (пропущені) у зв`язку з тим, що не було світла…».

Інших підстав зазначення процесуального статусу особи в межах даного кримінального провадження, реквізити оскаржуваного процесуального рішення, відомостей про дату та обставини отримання оскаржуваного процесуального рішення, поважність пропуску строку на звернення зі скаргою, та будь-яких інших обґрунтувань звернення зі скаргою та підстав скасування оскаржуваного процесуального рішення, ОСОБА_2 не зазначено.

Так, згідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, законодавець передбачив право на оскарження рішень, дій та бездіяльності, слідчого, дізнавача або прокурора, визначив коло осіб які мають таке право, а саме - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

А тому виходячи з наведених підстав, на оскарження визначених саме ч. 1 ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, визначив коло осіб які мають таке право, і строки на звернення із зазначеними скаргами, які визначені ч. 1 ст. 304 КПК України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 304 КПК України - Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У відповідності до ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо:

1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За сукупністю зазначених обставин, враховуючи що скаржником не зазначено підстави звернення зі скаргою, її процесуальних статус в межах кримінального провадження, чи будь-яку інформацію яка б надала підстави вважати що скаржник віднесена до переліку осіб визначених ст. 303 КПК України, які мають право на звернення зі скаргою, а тому наявні підстави для повернення скарги скаржниці ОСОБА_2 , в порядку п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Крім іншого, звертаючись зі скаргою скаржниця ОСОБА_2 не зазначає яку саме постанову вона оскаржує від якого числа, коли вона отримала оскаржувану постанову, який строк вона пропустила, і наявність поважності причин такого пропуску, що виключає можливість встановити зазначені обставини та прийняти рішення з заявленого питання про поновлення цього строку, виходячи з чого, скарга підлягає поверненню в порядку п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

А тому, слідчий суддя без встановлення процесуального статусу особи в межах кримінального провадження, визначення підстав для звернення зі скаргою, данні (реквізити) процесуального рішення яке оскаржується, строку отримання такою особою оскаржуваного процесуального рішення, строку який пропущений з врахуванням приписів ст. 304 КПК України, поважності причин для його поновлення, не наділений правом самостійно на власний розсуд, без фактичних даних вирішувати питання як про підстави для прийняття скарги до провадження та про поновлення строку на звернення зі скаргою, так як таким правом на порушення такого питання наділена сторона скаржника.

Таким чином, перевіряючи скаргу на відповідність приписам ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчим суддею встановлено що скаргу ОСОБА_2 підлягає поверненню з підстав визначених п. 1 і п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Слідчим суддею також враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, згідно до якої реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, повернення скарги з підстав недотримання при зверненні з нею приписів КПК України, та неможливості її прийняття з підстав передбачених ст.ст. 303, 304 КПК України до розгляду слідчим суддею, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Та не обмежує у праві скаржника, при дотриманні приписів КПК України, скористатися своїм право на звернення зі скаргою в передбаченому порядку.

Керуючись ст.ст.303-306 КПК України, -

постановив:

Скаргу на дії слідчого ОСОБА_2 , - повернути скаржнику.

У відповідності до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення зі скаргою, з дотриманням вимог ст.ст. 303, 304 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1