Дата документу 11.09.2024
Справа № 501/3764/24
У Х В А Л А
11 вересня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеського району Одеської області подання Одеського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від призначеного покарання відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гур`ївка Новоодеського району Миколаївської області, громадянин України, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 рік,
03 вересня 2024 року начальник Одеського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 звернулася із поданням про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного судом покарання.
В поданні зазначено, що засудженого ОСОБА_3 необхідно негайно звільнити від призначеного покарання за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року.
Засуджений, представник органу з питань пробації, прокурор, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибули, надали судді заяву про розгляд подання без їх участі, просили його задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Як вбачається з вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2024 року (справа №482/2112/23, провадження №1-кп/482/80/2024) ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Вирок набрав законної сили 19 лютого 2024 року.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342,00 грн (2684,00 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року х на 50 %).

Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х2=2684,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2024 року (справа №482/2112/23, провадження №1-кп/482/80/2024) ОСОБА_3 06 червня 2023 року викрав майно на суму 1608,00 грн, що станом на момент вчинення вказаного діяння складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684,00 грн).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_3 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання призначеного вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2024 року (справа №482/2112/23, провадження №1-кп/482/80/2024), у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя