У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000814 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000814 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В обгрунтування клопотання вказує, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0000814 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.04.2024 до Подільського УП ГУНП в м. Києві надійшла ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/3766/24 про зобов`язання слідчого внести відомості до ЄРДР, за заявою ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами внесли завідомо недостовірні відомості до офіційних документів, що посвідчуються та видаються підприємствами, а саме: ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ», після чого протиправно заволоділи часткою у статутному капіталі вказаних підприємств яка належала ОСОБА_5 , виключивши останнього з числа засновників після чого відчужили майно яке перебувало у власності підприємств.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що постійно проживав у місті Дніпро, однак мав у м. Хмельницкий спільний з ОСОБА_6 бізнес, зокрема, ОСОБА_5 - 66,67 відсотків, а ОСОБА_6 - 33,33 відсотки у статутному капіталі ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ», директором підприємства було призначено ОСОБА_6 .

Підприємства здійснювали будівництво нежитлових приміщень, основні інвестиції здійснювалися ОСОБА_5 .

Так, у 2021 році ОСОБА_5 стало відомо про те, що ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ» мало численні борги перед постачальниками, після чого ОСОБА_5 як засновник з переважною часткою у статутному капіталі та основний інвестор підприємства прибув до міста Хмельницький, з метою з`ясування обставин в ході чого було встановлено, численні порушення з боку директора ПП «ФОРВАРД» ОСОБА_6 , з того часу відносини почали погіршуватися.

В подальшому було проведено аудит підприємств, під час якого виявлені численні порушення.

Водночас, 24.02.2022, у зв`язку із збройною агресією рф проти України ОСОБА_5 був вимушений виїхати закордон.

В подальшому ОСОБА_5 стало відомо, що ОСОБА_6 було здано в оренду недобудовані приміщення та останній отримує від такої оренди прибуток. Пропозиції вирішити питання розподілу прибутку ОСОБА_6 проігнорував.

З огляду на вищевказані дії ОСОБА_6 , ОСОБА_5 було залучено представника з метою повернення у своє управління зазначених підприємств. З цією метою було проведено загальні збори вказаних підприємств на яких прийнято рішення в межах чинного законодавства.

В подальшому, ОСОБА_6 протиправно виключив ОСОБА_5 зі складу учасників вказаних товариств.

Крім того, ОСОБА_5 не уповноважував ОСОБА_7 розпоряджатися його часткою у статутному капіталі підприємств виступати від його імені на зборах підприємств. Водночас, ОСОБА_7 не погоджував з ОСОБА_5 жодним чином виключення останнього з числа учасників вказаних підприємств.

У статутному капіталі підприємств перебувало наступне майно: об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення №115 розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення №314 розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; земельні ділянки № :17:0004 та № :17:0005; магазин продовольчих та непродовольчих товарів розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль TOYOTA CAMRY;

З нотаріусом ОСОБА_8 перебував у дружніх взаємовідносинах, постійно спілкувався з останньою з приводу наявних у нього довіреностей на представлення його інтересів, на момент виїзду 24.02.2022 року за межі території України, просив скасувати усі видані ним довіреності.

Аналізом інформації та документів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено наступне.

Відповідно до протоколу № 01/2023 від 20.12.2023 позачергових загальних зборів засновників ПП «ФОРВАРД», уповноваженим за довіреністю представником ОСОБА_5 - ОСОБА_9 (частка у статутному капіталі 66,67 відсотків), за результатами голосування: зобов`язано директора ОСОБА_6 надати засновникам фінансову звітність підприємства; призначено незалежного аудитора; у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків директора підприємства ОСОБА_6 останнього звільнено з посади директора з 20.12.2023; призначено на посаду директора підприємства ОСОБА_10 ; Вважати недійсними правочини укладені ОСОБА_6 які суперечать інтересам та статуту підприємства; Провести ревізію фінансово-господарської діяльності підприємства; Повідомити усіх учасників підприємства про прийняті на позачергових зборах засновників рішення т.і.;

Крім того, відповідно до протоколу № 01/2024 від 10.01.2024 позачергових загальних зборів засновників ТОВ «УРБАН СТРІТ», уповноваженим за довіреністю представником ОСОБА_5 - ОСОБА_9 (частка у статутному капіталі 66,67 відсотків) за результатами голосування: зобов`язано директора ОСОБА_6 надати засновникам фінансову звітність підприємства; після отримання від директора звіту діяльності скликати загальні збори з питання розподілу дивідендів їх розміру та виплати; призначено незалежного аудитора; у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків директора підприємства ОСОБА_6 останнього звільнено з посади директора з 20.12.2023; призначено на посаду директора підприємства ОСОБА_10 ; Провести ревізію фінансово-господарської діяльності підприємства; Змінити місцезнаходження юридичної особи ТОВ «УРБАН СТРІТ», на адресу: АДРЕСА_4 ; Повідомити усіх учасників підприємства про прийняті на позачергових зборах засновників рішення т.і.

Дізнавшись про прийняті на позачергових зборах учасників ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ» рішення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою приховання порушень фінансової дисципліни, прорахунків в управлінні підприємством, а також захоплення частки у статутному капіталі підприємства яка належала ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_7 .

Так, як ОСОБА_7 раніше уповноважувався ОСОБА_5 на представництво інтересів, однак не мав відповідної довіреності на руках, достовірно знаючи, що в даному випадку діє в порушення інтересів довірителя - ОСОБА_5 та без повідомлення та погодження з останнім, звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_11 яка засвідчила копію довіреності від 13.12.2021, видану від імені ОСОБА_5 на представлення його інтересів ОСОБА_7 .

В подальшому, 27.01.2024, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , який без відповідного погодження та всупереч інтересам ОСОБА_5 представляв його інтереси на підставі довіреності, внесли завідомо недостовірні відомості до протоколу №27/1/24 позачергових зборів засновників ПП «ФОРВАРД», про збільшення статутного капіталу підприємства шляхом внесення ОСОБА_6 - 6 950 000,00 грн., що не відповідало дійсності а лише створювало підстави для перерозподілу часток відповідно ОСОБА_6 - 79,21 відсотків, а ОСОБА_5 - 20,79 відсотків, призначено директором підприємства ОСОБА_12 .

Продовжуючи протиправну діяльність, 20.01.2024, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , який без відповідного погодження та всупереч інтересам ОСОБА_5 представляв його інтереси на підставі довіреності, склали та підписали протокол №30/1/24 позачергових зборів засновників ПП «ФОРВАРД», згідного якого прийняли рішення припинити участь ОСОБА_5 в складі засновників ПП «ФОРВАРД», перерозподілити частки у статутному капіталі, а саме: ОСОБА_6 - 100 відсотків.

В подальшому, 29.01.2024 з метою доведення задуму на заволодіння 100 відсотків у статутному капіталі підприємства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , без відповідного погодження з довірителем та всупереч інтересам ОСОБА_5 , склав заяву, про вихід ОСОБА_5 зі складу учасників ТОВ «УРБАН СТРІТ», а ОСОБА_6 складено заяву про погодження такого виходу.

Так, 29.01.2024 відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «УРБАН СТРІТ» ОСОБА_6 директором підприємства призначено останнього.

Надалі зазначені документи були подані для вчинення реєстраційних дій.

В подальшому, не провівши жодних розрахунків з ОСОБА_5 , з метою унеможливлення повернення останнім належного підприємствам майна та своєї частки у статутному капіталі, від імені товариств укладено договори купівлі продажу, а саме: від 12.02.2024 про продаж об`єкту незавершеного будівництва розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПП «ЖК ФОРВАРД» директором і власником якого є ОСОБА_6 ; від 02.02.2024 нежитлові приміщення №115 та 314 розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на користь ТОВ «АМАДОК». Крім того земельні ділянки № :17:0004 та № :17:0005 перебувають у власності Хмельницької міської ради, та орендовані відповідно до договору оренди від 01.07.2010, ПП «ФОРВАРД».

Водночас магазин продовольчих та непродовольчих товарів розташований за адресою: АДРЕСА_3 , було одноособово зареєстровано ОСОБА_6 на праві приватної власності, як введений в експлуатацію об`єкт, 12.05.2021.

Крім того, у власності ТОВ «УРБАН СТРІТ» перебував автомобіль TOYOTA CAMRY, vin ТЗ: НОМЕР_1 , Номер кузова ТЗ: НОМЕР_1 , який було відчужено 29.02.2024, відповідно договору купівлі продажу на користь ОСОБА_13 08.06.1974, яка являється цивільною дружиною ОСОБА_12 (призначений ОСОБА_6 директор ПП «ФОРВАРД») та має з ним спільну дитину.

Викладене свідчить про умисний характер дій ОСОБА_6 та інших пов`язаних із ним осіб спрямованих на заволодіння 100 відсотками статутного фонду та майна ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ», а також протиправне позбавлення ОСОБА_5 корпоративних прав.

Вказані об`єкти нерухомості являється об`єктом кримінально-протиправних дій а тому є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до інформаційних довідок з ЄДР речових прав на нерухоме майно встановлено наступне:

-об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрований за ПП «ЖК ФОРВАРД»;

-нежитлове приміщення № 115 розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «АМАДОК»;

-нежитлове приміщення № 314 розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «АМАДОК»;

-земельні ділянки № :17:0004:004 та № :17:004:0005 перебувають у власності Хмельницької міської ради, та орендовані відповідно до договору оренди від 01.07.2010, ПП «ФОРВАРД»;

-магазин продовольчих та непродовольчих товарів розташований за адресою: АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_6 ;

Листом від 03.05.2024 ГСЦ МВС України повідомлено, про те, що автомобіль TOYOTA CAMRY, vin ТЗ: НОМЕР_1 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_14 .

Враховуючи вищевикладене в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт кримінально протиправних дій, що був набутий кримінально протиправним шляхом з метою забезпечення збереження вказаного речового доказу та унеможливлення подальшого його перепродажу.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із підстав, наведених в ньому, та просив його задовольнити, при цьому уточнив вимоги клопотання та просив вимогу щодо накладення арешту на земельні ділянки вважати помилковою та не розглядати у вказаній частині клопотання.

З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження на його обґрунтування, заслухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000814 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Постановою слідчого від 15.08.2024 об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрований за ПП «ЖК ФОРВАРД»; нежитлове приміщення АДРЕСА_5 на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «АМАДОК»; нежитлове приміщення АДРЕСА_6 на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «АМАДОК»; магазин продовольчих та непродовольчих товарів розташований за адресою: АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_6 ; автомобіль TOYOTA CAMRY, vin ТЗ: НОМЕР_1 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_14 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, наведене вище свідчить про те, що вказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна в частині заборони його відчуження та розпорядження ним може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000814 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Накласти арешт на: об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності зареєстрований за ПП «ЖК ФОРВАРД»; нежитлове приміщення АДРЕСА_5 , що на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «АМАДОК»; нежитлове приміщення АДРЕСА_6 , що на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «АМАДОК»; магазин продовольчих та непродовольчих товарів розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_6 ; автомобіль TOYOTA CAMRY, vin ТЗ: НОМЕР_1 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_14 .

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1