465/7886/24
1-кс/465/1708/24
У Х В А Л А

Іменем України

10.10.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

скаржниці ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова, в якій просить зобов`язати уповноважених службових осіб ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинені щодо неї кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.162, 186 КК України, а також провести досудове розслідування у відповідності до вимог КПК України. В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 30.09.2024 року вона подала до органів поліції заяву про вчинення невідомими особами кримінальних правопорушень, які посягають на недоторканість її житла та майно, наявне в ньому. Однак, всупереч вимогам ст.214 КПК України, до часу звернення зі скаргою до слідчого судді відомості за її заявою до ЄРДР не внесені, а кримінальне провадження за викладеними у заяві від 30.09.2024 року фактами не здійснюється. За таких обставин вважає, що працівниками поліції проявлено бездіяльність, яка проявляється у безпідставному невнесенні слідчим до ЄРДР відомостей про очевидні кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скарга підтримала. При цьому, зазначила, що 27.09.2024 року невідомі особи демонтували вхідні двері у її квартиру, розташовану у АДРЕСА_1 , а також викрали наявні у помешканні документи, гроші і цінності. З цього приводу 30.09.2024 року вона звернулася із заявою про вчинення кримінальних правопорушень до ГУНП у Львівській області. Подана заява була зареєстрована відповідальним працівником, однак, до цього часу досудове розслідування у справі не розпочато, для проведення слідчих дій вона не викликалася.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя ухвалив розгляд скарги здійснювати за їх відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наявність підстав для повернення скарги.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, чіткий перелік яких визначено у ч.1 ст. 303 КПК України. Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України оскарженню підлягає також бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України слідує, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак, відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 р.).

З урахуванням наведеного територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013 р.). Зазначені висновки викладено і в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 04.06.2010 р., відповідно до якого місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.

Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні" (вих. N 223-1650/0/4-16 від 16.06.2016 р.), в якому роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК, тощо).

З матеріалів скарги ОСОБА_3 та її особистих пояснень в судовому засіданні вбачається, що остання подала таку без дотримання правил підсудності, оскільки із заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 30.09.2024 року вона зверталася до ГУНП у Львівській області, яке розташоване за адресою: м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, що не відноситься до територіальної юрисдикції Франківського районного суду м. Львова, адже орган досудового розслідування, до якого подано заяву про кримінальні правопорушення, зареєстрований і розташовується на території Галицького району м. Львова.

Таким чином, на стадії судового розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова без урахування правил територіальної підсудності, внаслідок чого подала скаргу на невнесення відомостей про кримінальні правопорушення в суд не за місцем знаходження органу досудового розслідування, до якого зверталася із заявою про вчинення злочинів, а до суду за місцем свого проживання.

Згідно з приписами ч.1 ст. 409 КПК України та п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо така не підлягає розгляду в цьому суді.

А тому, скарга ОСОБА_3 підлягає поверненню останній на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК України з одночасним роз`ясненням скаржниці права звернення з такою скаргою до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за її заявою від 30.09.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.162, 186 КК України, повернути скаржниці.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що повернення скарги не позбавляє її права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України, з дотриманням правил підсудності, а саме подання скарги слідчому судді Галицького районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1