Провадження №1-в/127/378/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 подання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області (далі Вінницький МВ) ОСОБА_4 про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання та направлення його для відбування призначеного покарання.

Подання мотивоване тим, що 06.08.2021 ОСОБА_6 з`явився за викликом до Вінницького МВ для постановки на облік, з ним була проведена перша бесіда, в ході якої останньому роз`яснено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, права та обов`язки, встановлені законом та покладені на нього судом, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. За результатами проведення першої бесіди ОСОБА_6 заповнив підписку. Також, йому було доведено інформацію про відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, згідно зі статтею 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК) та статтею 78 Кримінального кодексу України (далі КК). Незважаючи на це, ОСОБА_6 не виконував встановлені судом обов`язки, а саме неодноразово не з`явився на реєстрацію без поважної причини до уповноваженого органу з питань пробації, відмовився виконувати заходи пробаційної програми відповідно до покладеного обов`язку суду, систематично вчиняв адміністративні правопорушення, а також виїжджав за межі України.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. При цьому суд враховує, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_6 був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повістки у формі смс-повідомлення.

Прокурор та представник пробації вважали за можливе здійснити розгляд подання за відсутності засудженого. Захисник щодо продовження розгляду подання поклався на розсуд суду.

Суд вважає слушним зауважити, що засуджений був присутній у судовому засіданні, яке відбулося 11.06.2024, тобто ОСОБА_6 відомо про наявність на розгляді суду подання органу пробації щодо скасування його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд також враховує, що захист інтересів засудженого здійснює адвокат ОСОБА_5 , який не наполягав на відкладенні розгляду подання.

Враховуючи зазначені обставини та думку учасників судового процесу, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_6 свідомо уникає явки до суду, а тому вважає за можливе здійснити розгляд подання за відсутності засудженого.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у поданні.

Прокурор подання органу пробації підтримав. Наголосив на тому, що ОСОБА_6 не виконав, покладені на нього судом обов`язки, а тому його звільнення від відбування покарання з випробуванням має бути скасоване, а засуджений має бути направлений для відбування призначеного йому покарання.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення подання органу пробації, при цьому зазначив, що в судовому засіданні не доведена систематичність невиконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків. Неявки засудженого на реєстрацію були зумовлені поважними причинами. А перетин кордону в напрямку в`їзду в країну просив розцінювати як обставину, яка позитивно характеризує засудженого, оскільки останній повернувся на територію України.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів кримінального провадження та подання органу пробації вбачається, що 15.06.2021 Вінницький міський суд Вінницької області постановив вирок, відповідно до якого засудив ОСОБА_6 за частиною четвертою статті 296 КК до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання на підставі частини першої статті 75 КК з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, також на нього покладені обов`язки, визначені пунктами 1, 2 частини першої та пунктами 2, 4 частини третьої статті 76 КК - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Зазначений вирок суду набрав законної сили 16.07.2021 і згідно з розпорядженням від 21.07.2021 копія вироку була направлена до Вінницького МВ для його виконання.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Зі змісту пункту 3 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Частиною першою статті 78 КК регламентовано, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Частиною другою статті 78 КК визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналогічна норма міститься в частині першій статті 166 КВК, зокрема, зазначеною статтею визначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Зі змісту частини третьої статті 166 КВК випливає, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Наведені вище приписи закону свідчать, що ухилення засудженого від виконання умов відбування кримінального покарання з випробуванням є підставою для скасування такого звільнення.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що 28.07.2021 на адресу Вінницького МВ надійшли на виконання розпорядження та вирок суду Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2021 стосовно ОСОБА_6 .

06.08.2021 ОСОБА_6 з`явився за викликом до Вінницького МВ для постановки на облік, з ним була проведена перша бесіда, в ході якої останньому роз`яснено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, права та обов`язки, встановлені законом та покладені на нього судом, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. За результатами проведення першої бесіди ОСОБА_6 заповнив підписку. Також, йому було доведено інформацію про відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, згідно зі статтею 166 КВК та статтею 78 КК.

Того ж дня, ОСОБА_6 була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію - перший та другий вівторок кожного місяця, з якою він ознайомився під підпис.

30.08.2021 було проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та криміногенних потреб правопорушника, визначено рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - низький. На підставі додатку 48 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженим до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі» № 272/5 від 29.01.2019, ОСОБА_6 рекомендована періодичність явок на реєстрацію з середньою інтенсивністю контрольних заходів - 1 раз на місяць. 14.09.2021 була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію - перший вівторок кожного місяця, з якою він ознайомився під підпис.

03.09.2021 працівником Вінницького МВ з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення на період іспитового строку складено індивідуальний план роботи із засудженим ОСОБА_6 , з яким він ознайомився під підпис.

Необхідність скасування ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням представник органу пробації мотивувала тим, що засуджений порушував, покладені на нього судом обов`язки, а саме систематично вчиняв адміністративні правопорушення, неодноразово не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також виїжджав за межі території України.

Зазначені представником пробації відомості підтверджуються матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_6 . Зокрема, з наданих суду матеріалів убачається, що ОСОБА_6 систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме 21.10.2021 за статтями 124 та частиною першою статті 191 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП), 21.04.2022 - за частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КпАП, 03.04.2023 за частиною першою статті 193 та частиною першою статті 191 КпАП, 31.05.2023 за частиною першою статті 193 та частиною першою статті 191 КпАП, 23.02.2024 за частиною першою статті 190 КпАП. На підтвердження зазначеного до матеріалів особової справи засудженого долучені відповідні копії постанов про накладення на ОСОБА_6 адміністративних стягнень.

При цьому суд враховує, що жодних відомостей, які б свідчили про оскарження ОСОБА_6 зазначених рішень, суду надано не було. Саме тому, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт систематичного вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_6 неодноразово не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а саме 05.07.2022, 01.08.2023, 03.10.2023, 05.12.2023, 02.01.2024, 06.02.2024, 05.03.2024 та 02.04.2024. Вказані відомості підтверджуються відповідними листками реєстрації засудженого.

Захисник засудженого в судовому засіданні зауважив, що неявки ОСОБА_6 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації були поважними. Разом з тим, такі твердження захисника не узгоджуються з наданими суду доказами. Зокрема, З письмових пояснень ОСОБА_6 , які останні надавав представнику пробації убачається, що останній пропустив явки на реєстрацію, оскільки здійснював догляд за онкохворою матір`ю. Разом з тим, жодного документального підтвердження щодо хвороби матері, а також здійснення відповідного догляду за нею засуджений ні органу пробації, ні суду не надав. Натомість, ОСОБА_6 надав до органу пробації медичну виписку щодо смерті ОСОБА_7 без надання доказів, які б підтвердили відповідні родинні зв`язки між останньою та ОСОБА_8 .

Зважаючи на викладене, суд вважає, що поважність причин неявки на реєстрацію до уповноваженого органу пробації засудженим підтверджена не була.

Крім того, як на підставу для скасування звільнення з випробуванням представник органу пробації послалась на те, що ОСОБА_6 порушив, покладений на нього судом обов`язок щодо заборони виїзду за кодон без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Зокрема, до матеріалів подання орган пробації долучив відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_1 за №19-23025/18/24 від 02.04.2024, зі змісту якої убачається, що ОСОБА_6 09.01.2024 перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Могилів-Подільський» у напрямку «в`їзд».

Захисник засудженого просив суд розцінювати перетин ОСОБА_6 кордону в напрямку в`їзду в країну як обставину, яка позитивно характеризує останнього, оскільки останній повернувся на територію України. Разом з тим, суд враховує, що поверненню засудженого на територію України передував саме перетин кордону за межі України. Той факт, що спосіб перетину ОСОБА_6 кордону у напрямку виїзду з країни не був зафіксований прикордонною службою, не може спростовувати факт виїзду засудженого за межі території України, оскільки, як вже суд зазначив вище, 09.01.2024 був зафіксований відповідний в`їзд ОСОБА_6 на територію України.

Зважаючи на викладене, в судовому засіданні також знайшов своє підтвердження факт перетину ОСОБА_6 кордону без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Окрім наведеного в судовому засіданні було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про необхідність виконання заходів пробаційної програми та попередженим про наслідки їх невиконання, неодноразово у письмовій формі відмовився виконувати заплановані заходи.

При цьому суд враховує, що у зв`язку з усіма наведеними порушеннями з ОСОБА_6 неодноразово проводились профілактичні бесіди про неприпустимість подібної поведінки з роз`ясненням наслідків, а також чотири рази виносились попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Отже, в судовому засіданні був підтверджений факт систематичного вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, неодноразових неявок на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, виїзд за межі території України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також невиконання заходів пробаційної програми. А відтак суд дійшов до переконання, що засуджений ОСОБА_6 не виконав, покладені на нього судом обов`язки.

Вирішуючи питання щодо можливості скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд враховує таке.

Як вже суд зазначив вище, ОСОБА_6 був звільнений від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком 3 роки. Іспитовий строк ОСОБА_6 закінчився 15.06.2024. У судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_6 до закінчення іспитового строку систематично ухилявся від виконання, покладених на нього судом обов`язків.

Суд вже вище зазначив, що частиною другою статті 78 КК регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому суд вважає слушним зауважити, що приписи наведеної правової норми є імперативними та не містять застереження щодо неможливості направлення засудженого для відбування призначеного покарання після закінчення іспитового строку. Вирішальним у цьому випадку є доведення того, що засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.

За результатом розгляду подання, суд дійшов до переконання, що поведінка ОСОБА_6 під час іспитового терміну свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Саме тому суд вважає за доцільне подання органу пробації задовольнити, скасувавши звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направити останнього для відбування призначеного йому покарання.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Скасувати звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2021 покарання з випробуванням.

Направити ОСОБА_6 для відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2021 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання на виконання вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: