Справа № 712/8963/24
Провадження №1- кс/712/3736/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002361 від 12.07.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мошни, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, українця, розлученого, який на утриманні малолітніх дітей не має, з середньою освітою, інваліда III групи, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури перебуває кримінальне провадження № 0002361 від 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, що підтверджується постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.01.2024 справа №707/3754/23, постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 14.02.2024, справа №707/200/24, постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 22.04.2024 справа №707/813/24 діючи систематично, умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив відносно потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі, психологічне насильство, за наступних обставин.

Продовжуючи свій умисел, направлений на вчинення систематичного психологічного насильства, 29.06.2024 близько 13 год 00 хв, ОСОБА_5 приїхав до потерпілої ОСОБА_6 , яка в той момент перебувала за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 та почав погрожувати фізичною розправою, висловлюватись нецензурною лайкою в її бік, що принижує честь і гідність особи, яка полягала в принизливих словах, погрозах та нездатності потерпілої себе захистити від психологічного насильства.

Як наслідок, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 414 від 22.07.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє нерізко-виражені розлади адаптації з помірно-вираженою тривожно-депресивною симптоматикою. Час виникнення вказаних розладів, клінічне наповнення, фабула переживань, залежність інтенсивності хворобливих переживань від особливостей взаємодії з ОСОБА_5 дозволяють стверджувати, що вони знаходяться у причинному зв`язку зі скоєними відносно неї протиправними діяннями.

Ситуація, яка досліджується за кримінальним провадженням, для підекспертної ОСОБА_6 має психотравмувальний характер, про що свідчить наявність негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття приниженості, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості підекспертної та зниження якості її життя. Внаслідок вчинених відносно неї протиправних дій вона зазнала психологічних страждань (на моральному рівні).

25.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України

В ході досудового розслідування зібрано достатньо даних, які вказують на обґрунтованість підозри, яку пред`явлено ОСОБА_5 за ст. 1261 КК України, а сааме його причетність до вказаного кримінального правопорушення підтверджується: 1) протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.07.2024 від ОСОБА_6 ;2) копією постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 18.01.2024 справа №707/3754/23;3) копією постанови Черкаського районного суду Черкаської області 14.02.2024, справа №707/200/24;4) копією постанови Черкаського районного суду Черкаської області 22.04.2024 справа №707/813/24;5) протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 15.07.2024;5) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.07.2024;8) висновком експерта № 414 від 22.07.2024;9) повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 25.07.2024.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Слідчий у клопотанні зазначає, що наразі в ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ст. 177 КПК України та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може:переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків;

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 розлучений, офіційно не працевлаштований, не навчається, не має на утриманні малолітніх-неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зав`язків, та враховуючи усвідомлення ним вчинення кримінального правопорушення вважаю, що не обрання йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та змінити місце проживання з метою уникнення справедливого покарання.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , знає адреси проживання свідка у кримінальному провадженні та потерпілої, а тому матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив, об`єктивно тиснути на них шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Також слідчий у клопотанні зазначає, що враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні систематичного домашнього насильства відносно потерпілої, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також знає місце проживання потерпілої, так як раніше проживав з нею за однією адресою, що збільшує ризик потворного домашнього насильства, є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 обмежувального заходу передбаченого п. 5. ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме: направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників, яка дасть змогу покращити взаємовідносини між потерпілою та підозрюваним, і як наслідок зменшити ризик вчинення нових фактів домашнього насильства.

Крім того, при застосуванні запобіжного заходу та обмежувального заходу до ОСОБА_5 слідчий просить врахувати суспільний інтерес запобігання вчинення нею нових злочинів та усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинений злочин.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали, просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури перебуває кримінальне провадження № 0002361 від 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002361, відомості про вчинення кримінального правопорушення 12.07.2024 внесено за фабулою: «12.07.2024 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з приводу систематичного вчинення домашнього насильства відносно неї з боку її співмешканця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .» - правова кваліфікація ст. 126-1 КК України.

25.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено наявність передбачених законом обставин, які свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

В обгрунтування підстав звернення до слідчого судді з указаним клопотанням, прокурор в судовому засіданні посилалася на наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, указувала на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки є розлученим, офіційно не працевлаштований, не навчається, не має на утриманні малолітніх-неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зав`язків, а тому з легкістю може змінити місце проживання з метою уникнення справедливого покарання. Також вказувала на наявність ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні оскільки ОСОБА_5 , знає адреси проживання свідка у кримінальному провадженні та потерпілої, а тому матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив, об`єктивно тиснути на них шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Оцінюючи зазначені прокурором ризики, слідчий суддя вважає їх доведеним.

Зметою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків перед органами досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 найменш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні систематичного домашнього насильства відносно потерпілої, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також знає місце проживання потерпілої, так як раніше проживав з нею за однією адресою, що збільшує ризик потворного домашнього насильства, є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 обмежувального заходу передбаченого п. 5. ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме: направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників, яка дасть змогу покращити взаємовідносини між потерпілою та підозрюваним, і як наслідок зменшити ризик вчинення нових фактів домашнього насильства.

Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України № 1434 від 01.10.2018 в Україні затверджено типову програму для кривдників. Цією типовою програмою передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Мета цієї типової програми - зміна насильницької поведінки кривдника, формування соціально прийнятних норм і гуманістичних цінностей.

Відповідно до даного наказу Міністерства соціальної політики України №1434 організацію та виконання цієї типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно 8,9,10 пункту даного наказу кривдника може бути направлено на проходження цієї Типової програми на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством; також кривдник може брати участь у цій Типовій програмі за власною ініціативою на добровільній основі, заходи з організації та забезпечення проходження цієї Типової програми кривдниками проводяться на підставі інформації, отриманої відповідно до законодавства від суду, уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України, в разі неприбуття кривдника для проходження цієї Типової програми або ухилення від її проходження без поважних причин суб`єкти, відповідальні за її виконання, повідомляють про це письмово протягом трьох робочих днів уповноважений підрозділ органу Національної поліції для вжиття відповідних заходів.

Виконання вказаної програми покладено на Мошнівську ОТГ (Мошнівська сільська рада: вул. Максима Преснякова, 13, с. Мошни, Черкаський район, Черкаська область, 19615).

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176 179, 193, 194, 369 372, 376 КПК України, слідчий судя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_7 до завершення досудового розслідування.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України 2 місяці з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Попередити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії запобіжного заходу протягом двох місяців з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, направити підозрюваного ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників до Мошнівської ОТГ (Мошнівська сільська рада: вул. Максима Преснякова, 13, с. Мошни, Черкаський район, Черкаська область, 19615).

Ухвалу в частині застосування обмежувального заходу у вигляді направлення підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження програми для кривдників покласти на Мошнівську об`єднану територіальну громаду.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає .

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 29 липня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1