Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2529/24
Провадження № 1-кс/490/1449/2024
У Х В А Л А

21 червня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_3 про її відвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального Кодексу України, -

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 04 квітня 2024 року суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_5 заявила собі відвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального Кодексу України.

В обґрунтування послалась про те, що у цьому кримінальному провадженні потерпілою є ОСОБА_6 , з якою вона /суддя ОСОБА_5 / протягом періоду з 01 березня 2022 року до 16 січня 2023 року працювала в одному суді.

Таке, на думку судді, може породити: у стороннього спостерігача сумніви у її /судді/ неупередженості.

2. У судове засідання з розгляду поданої заяви про відвід сторони кримінального провадження та потерпіла не з`явились.

Їм була надана модливість з`явитись у судове засідання та висловити свої міркування із приводу поданої заяви, проте скористатись такою можливістю вони не побажали.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. 29 березня 2024 року в провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадженні № 0000361 (єдиний унікальний номер 490/2529/24) про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального Кодексу України.

Потерпілим у цьому кримінальному провадженні є ОСОБА_6 .

2. 01 квітня 2024 року у Центральному районному суді міста Миколаєва відбувся автоматизований розподіл цього кримінального провадження, за наслідками якого для розгляду цього кримінального провадження був визначений суддя ОСОБА_5 .

3. 04 квітня 2024 року суддя ОСОБА_5 подала заяву про свій відвід від розгляду цього кримінального провадження.

При цьому жодних процесуальних рішень у цьому провадженні прийнято не було, судові засідання з його розгляду не проводились.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

Що регулюють порядок подання та розгляду заяви про вдвід.

1. Відповідно статті 80 Кримінального Процесуального Кодексу України

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження

/частина 3/.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

/частина 4/.

2. Відповідно до пункту 24 статті 3 Кримінального Процесуального Кодексу України судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами

3. Відповідно до статті 381 Кримінального Процесуального Кодексу України

Після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд ... призначає судовий розгляд.

/частина 1/

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

/частина 2/

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

/частина 3/

Відповідно до частини 1 статті 382 Кримінального Процесуального Кодексу України

У разі розгляду обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні суд ... невідкладно вивчає [обвинувальний акт] та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

5. Відповідно до приписів статті 314, § 3 Глави 28 Кримінального Процесуального Кодексу України заявлення відводу /самовідводу/ є можливим лише під час судового засідання; іншого порядку заявлення відводів діюче кримінальне процесуальне законодавство України не передбачає.

Що регулюють розгляду заяви про вдвід по суті.

І......Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального Процесуального Кодексу України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

-якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

-якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

-якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

-за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

-у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

ІІ......Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

/частина 1/

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

/частина 2/

Відповідно до частини 5 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

До того ж, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію [про захист прав людини та основних свобод] та практику [Європейського] Суду [з прав людини] як джерело права.

ІІІ......Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини, безсторонність визначається як відсутність упередженості або наперед складеної думки.

1. Для вирішення питання про те, чи був суд безстороннім, Європейський Суд з прав людини застосовує

-суб`єктивний підхід (спробу встановити переконання або особистий інтерес певного судді у відповідній справі);

-об`єктивний підхід (встановлення, чи суддя надав достатні гарантії, які виключають будь-які правомірні сумніви з приводу відсутності в нього певних переконань або особистого інтересу)

При цьому Європейський Суд з Прав Людини наголошує на тому, що межа між цими двома поняттями "не є герметичною", оскільки не лише сама поведінка судді може, з точки зору зовнішнього спостерігача, породити об`єктивно виправдні сумніви у його неупередженості (об`єктивний підхід), але й може свідчити про його особисте переконання (суб`єктивний підхід). Тому застосування одного з цих критеріїв, або ж обох, залежатиме від конкретних обставин, пов`язаних із спірною поведінкою.

2. Стосовно суб`єктивного підходу Європейський Суд з прав людини вважає, що: "Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного".

Стосовно виду необхідних доказів Європейський Суд з Прав людини перевіряє обґрунтованість тверджень про те, що суддя виявив виявляв будь-яку ворожість або, керуючись особистими мотивами, добився того, що справа була призначена саме йому.

3. Стосовно об`єктивного підходу Європейський Суд з прав людини наголошує на необхідності поставити питання про те, чи є, незалежно від особистого ставлення судді, певні факти, котрі можна перевірити, що дозволяють піддати сумніву безсторонність складу суду.

Для того, щоб вирішити, чи у даній справі є правомірні підстави сумніватись в неупередженості судді, слід взяти до уваги думку скаржника, якій, проте, не можна надавати вирішальної ролі. Визначальною є потреба встановити, чи його оцінка /сумніви/ можуть вважатись об`єктивно виправданими.

Далі Суд підкреслює, що: "З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться"

Наголошує суд й на тому, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві"

/див., окрім іншого, рішення у справах "Білуха проти України" /пункти 49-53/; "Бочан проти України" /пункт 66/; "Мироненко і Мартенко проти України" /пункт 66/,

а також рішення у справах "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v.

Belgium) /пункти 25, 26/; "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain) /пункт 45/, «Fey проти Австрії» /пункти 28 та 30/, "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) /пункти 42/; Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), Kyprianou проти Кіпру /пункт 118, 119, 121/; Micallef проти Мальти /пункти 93, 97/, Piersack проти Бельгії /пункт 30/; Grieves проти Сполученого Королівства /пунтк 69/, Моріс проти Франції /пункт 73/, Hauschildt проти Данії /пункт 47/ , Ferrantelli і Santangelo проти Італії /пункт 58/; Padovani проти Італії /пункт 27/, Pullar проти Сполученого Королівства /пункт 38/ , Castillo Algar проти Іспанії /пункт 45/, Pfeifer і Plankl проти Австрії /пункт 6/; Oberschlick проти Австрії (№ 1) /пункт 50/; Pescador Valero проти Іспанії /пункти 24-29/ та інші/.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

З огляду на наведені приписи діючого законодавства та настанови практики Європейського Суду з Прав Людини, суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

Щодо дотримання встановленого порядку подання заяви про відвід.

1. В цьому випадку заява про відвід була поданою суддею ОСОБА_5 . До призначення справи до судового розгляду та поза межами судового засідання.

2. Між цим, наведені вище норми статті 80 Кримінального Процесуального Кодексу України доводять, що заява про самовідвід може розглядатись лише (стосовно обставин цього кримінального провадження) під час судового провадження.

Наведені ж вище приписи статей 3, 381 Кримінального Процесуального Кодексу України доводять, що початок судового провадження фіксується призначенням справи до судового судового розгляду..

Отже, розгляд заяви про відвід /самовідвід/ можливий лише після призначення справи до судового засідання.

3. Принагідно суд відзначає, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання, відповідно до процитованих вище приписів статті 382 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд не має права ухвалювати інші рішення, ніж вирок по суті обвинувачення, зокрема не має права розглядати відводи та виносити ухвали за результатами їх розгляду.

Таке доводить, що на теперішній час підстави навть - для розгляду поданої заяви, а тим більше для її задоволення є відсутніми.

Щодо суті поданої заяви.

Констатоване вище недотримання порядку подання заяви про відвід /самовідвід/ природно потягло за собою неможливість доведення обставин, про які посилається суддя, як на підстави для відводу.

1. Так, сам по собі факт роботи протягом певного часу в одному місці з потерплою не свідчить про наявність в суді упередженості щодо розгляду цього кримінального провадження.

2. Посилання ж судді про те, що ця обставина задатна породити сумнів у стороннього спостерігача не є доведеними.

Так, ці посилання отримали б своє підтвердження/спростування у разі подання заяви у встановленому порядку, а саме повідомлення про відповідний факт у судовому засіданні у пристуності сторін та з`ясування іхної думки іщз приводу того, чи є цей факт перешкодою для розгляду справи суддею ОСОБА_5 .

Проте, як зазначено вище, судове засідання у справі проведеним не було.

За такого на теперішній час суд не може не прийти до висновку про те, що ці посилання у заяві про відвід не є доведеними.

3. Про обставини ж, які відповідно до статті 75 Кримінального Процесуального Кодексу України безумовно тягнуть відвід судді, автор заяви про відвід не посилається.

Отже, як процесуальні, так й фактичні підстави для відводу судді ОСОБА_5 є відсутніми, в зв`язку із чим у задоволенні заяви про таке слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_3 про її відвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального Кодексу України - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =