Справа №478/1116/24 пров. №1-в/478/236/2024
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2024 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_3 ,

В с т а н о в и в:

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_3 .

Подання обґрунтоване тим, що у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» відбуває покарання ОСОБА_3 засуджений 19.08.2021 року вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2020 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 років 6 місяців.

Однак, 09.08.2024 року набрав чинності Закон №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністрація ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, який скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання, але судимість не знято і не погашено, просить вирішити питання щодо приведення вироків від 19.04.2024 року та від 21.12.2021 року відносно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України №3886-IX.

Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», та засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд подання в їх відсутності, просили задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, просив подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_3 повернути для належного оформлення.

Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , дійшов таких висновків.

Згідно із ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.07.2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю цього злочину та злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за вчинення якого ОСОБА_3 було засуджено вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.07.2020 року до 4 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2020 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

При цьому в матеріалах подання та матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_3 копія вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.07.2020 року відсутня, що у подальшому унеможливлює вирішення судом питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

У КПК України відсутня спеціальна норма, яка б регламентувала дії судді у разі встановлення невідповідності подання вимогам законодавства, зокрема вимогам ч.2 ст.74 КК України, з огляду на наведене, враховуючи такі загальні засади кримінального провадження, як верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення подання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_3 підлягає поверненню для належного оформлення, що не перешкоджає заявнику звернутися до суду повторно після усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набув чинності 09.08.2024 року, щодо засудженого ОСОБА_3 , - повернути для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1