Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/956/24
номер провадження 1-кп/368/168/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2024 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000753 від 15.04.2024 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадомка Кагарлицького району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

05.09.2023 року Слав`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн., який було сплачено,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 309 ч. 2 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4

- сторони захисту

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці І Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, PVP згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 №770 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 № 1890; від 04.06.2008 №518; від 02.12.2009 № 1298; від 31.05.2010 № 373; від 05.01.2011 № 4 та від 02.03.2011 № 327; від 27.07.2011 № 796; від 05.10.2011 №1050) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Так, ОСОБА_3 , будучи засудженим 05.09.2023 року Слав`янським міськрайсудом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 34000 гри., маючи не зняту та не погашену судимість в порядку ст. 89 КК України, 15.04.2024, приблизно в обідню пору, точний час судовим слідством не встановлено, рухаючись по дорозі в м. Ржищів Обухівського району Київської області, точне місце судовим слідством не встановлено, виявив на землі прозорий поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною сіро-білого кольору та згорток в ізоленті, які передбачаючи, що в них може міститись заборонена в обігу психотропна речовина, вирішив незаконно придбати для подальшого особистого вживання без мети збуту.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та подальше зберігання психотропних речовин, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, усвідомлюючи та передбачаючи, що в зазначених вище згортку та пакеті може знаходитись заборонена в обігу психотропна речовина, підняв з землі прозорий поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною сіро-білого кольору, який помістив до правої шкарпетки та згорток в ізоленті, який помістив до взуття на лівій нозі, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати психотропну речовину, що знаходиться у незаконному обігу.

В подальшому ОСОБА_3 , близько 17 год., цього ж дня, перебуваючи в м. Ржищів Обухівського району Київської області, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на перевезення незаконно придбаних психотропних речовин, з метою переїзду в м. Кагарлик Обуxівському району Київської області, в якості пасажира сів до автомобіля ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , а в якості пасажира ОСОБА_7 , які не були обізнані у незаконних діях щодо перевезення психотропних речовин ОСОБА_3 , в такий спосіб здійснивши незаконне перевезення психотропних речовин.

15.04.2024, близько 18 год., зазначений автомобіль на перехресті дороги П-32 м. Ржищів - с. Зорівка Обухівського району Київської області було зупинено працівниками СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за порушення правил дорожнього руху України та в подальшому під час здійснення поверхневої перевірки ОСОБА_3 у взутті останнього виявлено вищезазначений пакет та згорток з психотропною речовиною.

15.04.2024, в період часу з 20 год. 10 хв. по 21 год. 46 хв. під час затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, на перехресті дороги П-32 м. Ржищів - с. Зорівка Обухівського району Київської області, у останнього вилучено прозорий поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною сіро-білого кольору та згорток в ізоленті, які ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 03.05.2024 № СЕ-19/111-24/26660-НЗПРАП надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо-небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса в речовині якої становить 0,170 г., яку ОСОБА_3 , незаконно придбав, зберігав та перевозив для власного вживання без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею.

Згідно з Таблицею № 2, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса PVP від 0,15 до 1,5 г. є невеликими розмірами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 309 ч. 2 КК України визнав повністю та пояснив, що, перебуваючи в м. Ржищів Київської області, він знайшов кульок та згорток із кристалічною речовиною. Будучи військо службовцем, він вживав наркотичні засоби - кристалоподібну речовину білого кольору, тому коли він відкрив згорток та кульок, то відразу зрозумів, що там знаходиться. Після того, як він знайшов кульок та згорток, то він мав їхати до дому. Зупинивши машину, він сів у неї та попрямували в напрямку м. Кагарлик. На перехресті доріг, їх машину було зупинено працівниками поліції для перевірки документів. У нього документів при собі не було. Проте в нього знайшли згорток та кульок із психотропною речовиною. Зараз він проходить лікування від наркотичної залежності та в майбутньому вживати не буде. Робити кримінальні правопорушення не планує. Просить вибачити його.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 309 ч. 2 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорта 004790176, виданого 14.05.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кадомка Кагарлицького району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 2641/109/1603/04-24 від 23.04.2024 р. станом на 25.04.2024 року ОСОБА_3 є особою раніше судимою:

05.09.2023 року Слав`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн., який було сплачено.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої Демівщинсько - кадомським старостинським округом Кагарлицької міської ради на гр. ОСОБА_3 про те, що громадянин ОСОБА_3 1993 р.н., зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але проживає АДРЕСА_2 . За час проживання в с. Кадомка зарекомендував себе з позитивної сторони, порядна, чесна і компетентна в свої справі людина. Приймає активну участь у соціально-побутовому розвитку села. Небайдужий до чужих проблем. Добрий сім`янин. Компрометуючих матеріалів на ОСОБА_3 до старостинського округу не надходило.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення ОСОБА_3 дійсно в період з 19.03.2022 по т.ч. брав (брала) участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , є нетяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, а саме: має місце постійного проживання, брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, позитивно характеризується, наявності обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання та думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді штрафу, висновок досудової доповіді, згідно якого про можливість виправлення особи без ізоляції для суспільства, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді штрафу в межах санкції статті КК України.

Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючи особу дані, відношення останнього до скоєного.

Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи № СЕ-19/111-24/26660-НЗПРАП від 03.05.2024 р. в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної (гранульованої) речовини сірого кольору, які поміщено до поліетиленового пакету з надписом висновок експерта № СЕ-19/111-24/26660-НЗПРАП від 03.05.2024 КП № 0000753, який передано на зберігання до кімнати речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1