Справа № 568/1026/24
Провадження № 1-кп/568/94/24
У Х В А Л А

17 жовтня 2024 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Радивилів кримінальне провадження №0000145 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України

за участі прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

До Радивилівського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженніза обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження 28 червня 2024 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво та обвинуваченим за участі захисника було укладено угоду визнання винуватості. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 відмовилася від затвердження угоди, оскільки з часу її укладання були внесені зміни до законодавства і значно збільшено граничний розмір матеріальної шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, тобто відбулась часткова декриміналізація кримінального правопорушення, в зв`язку з чим діяння, інкриміноване ОСОБА_3 за епізодом крадіжки грошових коштів в сумі 1600 гривень, станом на сьогоднішній день не містить складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України у зв`язку з чим кримінальне провадження у даній частині підлягає закриттю.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти вказаної відмови обвинуваченого та захисника від затвердження угоди, не заперечував щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в частині обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого обвинуваченим діяння, а також просив продовжити розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,3 ст.357 КК України в загальному порядку, що узгоджується з п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні погодився з думкою прокурора, не заперечував щодо закриття кримінального провадження в частині ч.4 ст.185 КК України .

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши зміст обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, суд вважає, що клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 КПК України.

Відповідно до ст. 474 ч. 7 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

09.08.2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», відповідно до якого був збільшений поріг для кримінальної відповідальності за крадіжку. Відповідно до положень даного Закону, викрадення чужого майна стало кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028,00 грн).

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000145 від 20.06.2024 ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 1660,00 гривень.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №0306/7567/12 передбачено, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Разом з тим, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, суд, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду), перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, з-поміж іншого може відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоду досягнуто під час досудового провадження, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України або продовжити судовий розгляд у загальному порядку у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити у затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

В той же час, згідно абзацу частини 7 статті 474 КПК України у випадку відмови суду в затвердженні угоди про визнання винуватості досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

За наявних обставин, враховуючи відмову сторін від укладеної угоди, виключена можливість затвердження такої угоди судом, що є безумовною підставою для відмови в її затвердженні.

Згідно з пункту 24 частини 1 статті 3 КПК України судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 20.06.2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000145 завершено та матеріали направлено до суду.

Тому враховуючи передбачені частиною 1 статті 338 КПК України повноваження прокурора та повноваження суду, передбачені пунктом 5 частини 3 статті 314 КПК України щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд, відмовляючи у затвердженні угоди, вважає за необхідне призначити судовий розгляд у даному провадженні на підставі обвинувального акту.

З огляду на викладене, суд вважає, що для затвердження угоди про визнання винуватості та винесення вироку на підставі угоди відсутні правові підстави, у зв`язку з чим у затвердженні угоди про визнання винуватості від 28 червня 2024 року слід відмовити та згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України призначити кримінальне провадження до судового розгляду у загальному порядку, оскільки угода укладена по закінченню досудового розслідування.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження №0000145 від 20 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження проти призначення кримінального провадження за ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України до судового розгляду не заперечували.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Радивилівському районному суду Рівненської області.

Відповідно до ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись, статтями 177, 194, 217, 314, 334, 372, 376, 378, 474 КПК України

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 28 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000145 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України, укладеної між прокурором начальником Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання винуватості - відмовити.

Кримінальне провадження №0000145 від 20 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Призначити кримінальне провадження №0000145 від 20 червня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Радивилівського районного суду Рівненської області на 14 годину 00 хвилин 05 листопада 2024 року.

Розгляд кримінального провадження проводити одноособово. В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1