УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000499, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, -

в с т а н о в и в:

14 травня 2024 року (здано на пошту 07 травня 2024 року) до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , в якій він, посилаючись на положення ст. 303 КПК України, просив зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000499, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, розглянути його клопотання від 24 квітня 2024 року.

У судове засідання адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, однак 08 липня 2024 року звернувся до суду з заявою, в якій просив залишити скаргу без розгляду.

Уповноважений слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000499, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився. При цьому, на адресу суджу надійшов лист старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 13 червня 2024 року № 19687-24/10-2-03-01-7556/24, зі змісту якого убачається, що 21 травня 2024 року прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000499 від 08 квітня 2024 року за слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частиною 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема, принцип диспозитивності.

У свою чергу, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Наведена норма спрямована на дотримання учасниками кримінального провадження засад змагальності та диспозитивності.

Відповідно до ст. 22 КПК України зміст змагальності у кримінальному провадженні полягає у самостійному обстоюванні сторонами їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів передбаченими КПК засобами.

Диспозитивність, яка визначена ст. 26 КПК України, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Слідчий суддя, у свою чергу, відповідно до положення ч. 6 ст. 22 КПК України зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У той же час, принцип змагальності, у силу ст. 22 КПК України, саме на особу, яка звернулася з клопотанням, покладає обов`язок обстоювання її правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду справи.

Враховуючи, що адвокатом ОСОБА_4 до суду подано клопотання, в якому він просив залишити скаргу на бездіяльність уповноваженого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000499, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України без розгляду, слідчий суддя, виходячи з того, що він наділений процесуальними повноваженнями вирішувати виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду скарги представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 220, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000499, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1