Провадження №1-кп/523/1525/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою

(повний текст)

11 жовтня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в межах розгляду обвинувального акта від 01.10.2024 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0001267, внесеному до ЄРДР 14.08.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.1 ст.393 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Суворовського районного суду м. Одеси 09.10.2024 року із Суворовської окружної прокуратури м. Одеси надійшли означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.1 ст.393 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою судді від 10.10.2024 року призначено підготовче судове засідання з розгляду означеного обвинувального акта й доданих до нього документів.

Прокурор ОСОБА_3 10.10.2024 року звернувся до суду із письмовим клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще не розпочатий та строк запобіжного заходу спливає, останній раніше вчиняв кримінальні правопорушення (відносно якого до суду направлено обвинувальні акти за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України), не має тісних соціальних зв`язків у м. Одесі та Одеській області, обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики наведені останнім, не доведені, також запевняв, що ОСОБА_5 має тісні зв`язки у м. Одесі, адже тут мешкає його брат з яким він працював та жив до затримання, просив відмовити у задоволенні та застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та додав, що через стрибок з другого поверху будівлі суду в нього з`явились проблеми зі здоров`ям, вирішити які в умовах тримання під вартою неможливо через недостатнє лікування.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши заперечення захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.08.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці, тобто до 13.10.2024 року.

Частиною 3 ст.315 КПК України регламентовано, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжких і нетяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.393, ч.1 ст.361 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану; несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) інформаційно-комунікаційних систем; втеча з-під варти, вчинена особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, останній обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень (відносно якого до різних судів направлено чотири обвинувальні акти за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України), на шлях виправлення не стає, висновків не зробив; неодружений та офіційно непрацевлаштований; не забезпечений місцем реєстрації та проживання АДРЕСА_3 ; суспільно-корисною працею на час затримання не займався; обвинувачується у скоєнні ряду тяжких кримінальних правопорушень, що мали місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України, сукупність чого свідчить про тенденцію останнього до вчинення кримінально-протиправних діянь корисливого спрямування.

Судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР та КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває.

За обвинувальним актом обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, за кваліфікуючими ознаками втеча з-під варти, вчинена особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні, що мало місце 16.08.2024 року з приміщення Суворовського районного суду м. Одеси.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до десяти років, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірними з інкримінованими вказаному обвинуваченому кримінальними правопорушеннями, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та їх наслідками, а ураховуючи запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України, працівники органу внутрішніх справ задіяні у вжитті заходів з протидії агресії та суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, та з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, тощо.

Між тим, викладені у розглядуваному клопотанні доводи прокурора ОСОБА_7 щодо незастосування до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та ризику незаконного впливу на потерпілих, - до уваги не приймається, адже означені ризики прокурором в судовому засіданні не доведені та за ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, за якою не визначення розміру застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, належить до права суду, а не до його обов`язків.

Зазначена позиція суду цілком узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року (п.63), за якою відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції, при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у більш тяжких справах та при спробі обвинуваченого зникнути із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, їх характер, суспільну небезпечність і наслідки кримінально-протиправних діянь, зважаючи на характеризуючі особу обвинуваченого дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами обвинуваченого ОСОБА_5 на особисту свободу, враховуючи положення ст.ст.8-9, ч.3 ст.183 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому діянь, його майновий і сімейний стан та на наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне одночасно визначити альтернативний вид запобіжного заходу, - заставу в цьому кримінальному провадженні у розмірі, визначеному абзацом 2 ч.5 ст.182 означеного Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 314-315, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.393, ч.1 ст.361 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 10.12.2024 року, включно.

Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеського регіону без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими і свідками у цьому кримінальному провадженні.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 10.12.2024 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1