Справа № 703/3807/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні клопотання слідчого

24 липня 2024 року м.Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , яке погоджене начальником Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2024 року за №0000606, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про накладення арешту на майно , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням начальником Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадження, в якому просить накласти арешт на мопед марки «Suzuki», моделі «Lets2», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (номер рами, шасі НОМЕР_2 ), власником якого є ОСОБА_5 , та який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 , із подальшою забороною у відчуженні даного майна, передачі його іншій особі у тимчасове чи постійне користування та у його використанні на строк проведення досудового розслідування та встановлення істини у справі.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ відділу поліції №2 Черкаського ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000606 від 16 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, в ході проведення досудового слідства у якому встановлено, що 16 липня 2024 року близько 19 години 15 хвилин, невідома особа, вільним доступом, в умовах воєнного стану, перебуваючи в АДРЕСА_1 , здійснила незаконне заволодіння мопедом марки «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , таким чином спричинивши матеріальних збитків ОСОБА_6 .

16 липня 2024 року близько 20 години 20 хвилин працівниками поліції на перехресті вул. Г.Майдану та вул. Шевченка в м. Кам`янка було зупинено транспортний засіб, а саме мопед марки «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_7 , який того ж дня о 19 годині 18 хвилин незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.

16 липня 2024 року о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

В період часу щ 21 години 30 хвилин по 21 годину 554 хвилин 16 липня 2024 року проведено огляду місця події, що за адресою: перехрестя вул. Шевченка та вул. Г.Майдану в м. Кам`янка, під залізнично-дорожнім мостом, в напрямку руху до центру м. Кам`янка, на проїзній частині, виявлено та вилучено мопед марки «Suzuki», моделі «Lets2», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (номер рами, шасі НОМЕР_2 ).

17 липня 2024 року ОСОБА_7 , з врахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу «Suzuki», моделі «Lets2», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (номер рами, шасі НОМЕР_2 ) є ОСОБА_5 . Однак, фактично вказаний транспортний засіб перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 .

17 липня 2024 року постановлю слідчого мопед марки «Suzuki», моделі «Lets2», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (номер рами, шасі НОМЕР_2 ) було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000606 від 16 липня 2024 року та передано на зберігання під схоронну розписку ОСОБА_6 .

На даний час в органа досудового розслідування виникла необхідність у збереженні речового доказу в тому ж стані, в якому він перебував на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб, оскільки він зберіг на собі сліди злочину та був безпосередньо знаряддям скоєння злочину, і в подальшому може бути використані як доказ фактів чи обставини у зазначеному кримінальному провадженні, внаслідок чого слідчий, за погодження з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Особа, у користуванні якої перебуває майно, ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, однак звернулася з заявою, в якій просила розгляд клопотання провести без її участі, проти задоволення клопотання слідчого не заперечувала, та зобов`язалась відповідально зберігати транспортний засіб.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, врахувавши позицію особи, у користування якої перебуває зазначене у клопотанні майно, що висловлена у її заяві, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з ЄРДР від 16 липня 2024 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000606 внесені до вказаного реєстру 16 липня 2024 року за фабулою: «16 липня 2024 року близько 19 години 15 хвилин невідома особа, вільним доступом, в умовах воєнного стану, перебуваючи в АДРЕСА_1 , здійснила незаконне заволодіння мопедом марки «Сузукі» із д.н.з. НОМЕР_1 , таким чином спричинивши матеріальних збитків ОСОБА_6 » - правова кваліфікація ч.1 ст.289 КК України.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.289 КК України, кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає у разі незаконного заволодіння транспортним засобом.

Як вбачається з копії рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 16 липня 2024 року, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку за №10413, 16 липня 2024 року зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 16 липня 2024 року о 19 годині 17 хвилин за адресою: м. Кам`янка, вул. Шевченка, щойно заволоділи мопедом «Сузукі», синього кольору, біля магазину «Файно-маркет». Ключі були в мопеді, який був заведений. Заявник ОСОБА_6 .

Згідно рапорту ДОП СПД №2 відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 від 16 липня 2024 року, останній доповів начальнику СПД №2 відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про те, що 16 липня 2024 року близько 19 години 18 хвилин на службовий планшет надійшло повідомлення ОСОБА_6 про незаконне заволодіння її транспортним засобом, який знаходився біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_1 . Після отримання виклику відразу зі слідчим на службовому автомобілі було здійснено виїзд на місце вказане заявницею. По прибуттю на місце події було вжито ряд слідчо-розшукових заходів з метою встановлення особи правопорушника та викраденого транспортного засобу. Близько 20 години 17 хвилин повз нього, слідчого та потерпілу на мопеді, який впізнала потерпіла проїхав місцевий житель ОСОБА_7 , якому була подана голосова команда про необхідність негайно зупинитись, однак останній продовжив рух по вул. Шевченка в напрямку вул. Г.Майдану. Під час переслідування вказаного транспортного на службовому автомобілі, ОСОБА_7 на голосові команди про зупинку транспортного засобу не реагував. У подальшому, він прискорив автомобіль при цьому притискаючи мопед до узбіччя, з метою його повної зупинки та затримання особи правопорушення. Слідчий вийшов з автомобіля та застосовуючи фізичну силу зупинив транспортний засіб із ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

16 липня 2024 року слідчим СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , у період часу з 21 години 30 хвилин по 21 годину 55 хвилин, за участі понятих проведено огляду місця події, а саме перехрестя вулиць Шевченка та Г. Майдану в м. Кам`янка, про що складено відповідний протокол.

Згідно вказаного протоколу, слідчим під час огляду місця події виявлено та вилучено «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на мопед «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , та страховий поліс №220971953.

Відповідно до копії тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу «Suzuki», моделі «Lets2», із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 (номер рами, шасі НОМЕР_2 ) є ОСОБА_5 .

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або про його повернення.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з протоколу огляду предметів від 17 липня 2024 року, слідчим у період часу з 11 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин проведено огляд мопеду «Suzuki», моделі «Lets2», д.н.з. НОМЕР_1 , у межах кримінального провадження №0000606 від 16 липня 2024 року.

Постановою слідчого відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 17 липня 2024 року, за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000606 від 16 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, мопед «Suzuki», моделі «Lets2», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000606 від 17 липня 2024 року та вирішено повернути вказаний транспортний засіб його власнику ОСОБА_6 під схоронну розписку на зберігання до вирішення питання по суті.

17 липня 2024 року ОСОБА_6 надала слідчому СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 схоронну розписку, відповідно до якої, вона отримала на зберігання від слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 на зберігання мопед марки мопед «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та страховий поліс №220971953.

Звертаючись до слідчого судді клопотання про накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, слідчий зазначив у клопотанні, а прокурор підтримав у судовому засіданні, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у збереженні речового доказу в тому ж стані, в якому він перебував на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення, даний транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину та був безпосередньо знаряддям скоєння злочину, і в подальшому може бути використаний як доказ фактів чи обставини у зазначеному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Однак, слідчий у клопотанні та прокурором під час судового розгляду не наведено жодних обставини, які б свідчили про намір особи, у користуванні якої перебуває вищевказаний транспортний засіб, ОСОБА_6 та яка у даному кримінальному провадженні визнана потерпілою, приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити чи відчужити цей транспортний засіб.

Клопотання слідчого та доводи прокурора ґрунтуються виключно на загальних фразах без конкретизації необхідності збереження транспортного засобу у стані, в якому він перебував на момент вчинення кримінального правопорушення та без зазначення слідів кримінального правопорушення, які зберіг на собі вказаний транспортний засіб, незважаючи на те, що транспортний засіб вже був оглянутий слідчим та такі сліди, у разі їх наявності, мали бути вже виявлені, а відтак і зазначені у клопотанні слідчого.

Одночасно, знаряддям вчинення кримінального правопорушення є матеріальні об`єкти, які використовувалися для активного впливу на зовнішній світ для досягнення мети кримінального правопорушення чи завдяки яким настали злочинні наслідки.

Натомість, предметом злочину є те, на що безпосередньо спрямовано злочинне посягання.

У даному випадку, транспортний засіб, на який слідчий та прокурор просять накласти арешт, з урахуванням ч.1 ст.289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом), є предметом кримінального правопорушення, внаслідок чого доводи слідчого як на підставу накладення арешту на транспортний засіб, а саме, що останній є знаряддям скоєння злочину, є хибними та не приймаються слідчим суддею до уваги.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.ч.1-6 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Слідчим у клопотання не наведено, а прокурором під час судового розгляду не надано жодних доказів, які надають підстави вважати, що особа, яка, на передбачених чинним законодавством України, користується зазначеним у клопотанні майном та визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні, може приховувати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити вищевказане майно.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод, учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності, як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

ЄСПЛ в своїх рішеннях визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

Таким чином, безпідставне накладення арешту на майно особи, у законному користуванні якої воно перебуває, яке, хоча і є речовим доказом, є безумовним порушенням його прав, як користувача цим майном, та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, передача особі, у користуванні якої перебуває майно, під схоронну розписку, з врахуванням зобов`язання ОСОБА_6 зберігати транспортний засіб до вирішення питання по суті, на думку слідчого судді, зможе забезпечити його схоронність до вирішення його долі у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є необґрунтованим, внаслідок чого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.98, 170-173, 236, 370, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , яке погоджене начальником Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2024 року за №0000606, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про накладення арешту на майно, - відмовити.

Ухвала, може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1