Справа № 182/1154/24
Провадження № 1-кп/0182/849/2024
У Х В А Л А

Іменем України

30.10.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022 року за №0000474 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022 року за №0000474 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити провадження до судового розгляду.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт є незрозумілим, у ньому відсутня конкретизація дій обвинуваченого ОСОБА_4 , що тягне за собою відсутність можливості роз`яснити обвинуваченому суть пред`явленого йому обвинувачення. Вище вказані обставини порушують гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого.

Наведене у обвинувальному акті формулювання обвинувачення, а саме, що невстановлені працівники управління карного розшуку ГУНП в Дніпропетровській області, усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_4 , розуміючи відсутність у них повноважень, надали мовчазну згоду на скоєння злочину, вступивши таким чином в попередню змову з ОСОБА_4 на незаконне проникнення та проведення обшуку у вищевказаному житлі, не містить коректного, детального викладення фактів, які повинні свідчити про вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб тобто спільне вчинення цього злочину декількома суб`єктами злочину, які зазделегідь домовились про спільне його вчинення.

Отже, відсутність конкретизації дій ОСОБА_4 у формулюванні йому обвинувачення, призводить до його незрозумілості з огляду на не конкретизацію викладення суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, що унеможливлює якісно та в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення.

Виходячи зі змісту формулювання обвинувачення вбачається, що стороною обвинувачення, було застосовано поверховий підхід при формулюванні обвинувачення за злочин, який ставиться у вину ОСОБА_4 , що є неприпустимим, та свідчить про недотримання органом досудового розслідування вимог ст. 91 КПК України, що потягло неконкретність обвинувачення, яке підлягає з`ясуванню та перевірці доказами під час судового розгляду та порушує право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України знати, у вчиненні яких конкретно протиправних дій його обвинувачують, та окрім того, позбавляє суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть пред`явленого обвинувачення і визначити ступінь його вини у вчиненому злочині.

Отже, здійснення судового розгляду за обвинувальним актом, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку із наявністю вищевикладених недоліків, суперечить вимогам ст. 2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, при цьому порушуючи, передбачене ст. 42 КПК України, право ОСОБА_4 на захист, а також не забезпечує дотримання принципу верховенства права, закріпленому в ст. 8 КПК України, та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню під час судового провадження.

Виявлені недоліки неможливо усунути також шляхом зміни обвинувачення після його призначення до судового розгляду, це не відповідає нормам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання та повернення обвинувального акту.

Від потерпілої особи надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без її участі.

Інших клопотань учасники не заявили.

Дослідивши надані суду матеріали, вислухавши думки сторін провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, серед іншого, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, наведено у ст. 291 КПК України. Відповідно до вимог цієї ж статті надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

А тому, суд вправі повернути обвинувальний акт тільки у випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Звідси висновок, що перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд виходить виключно із положень зазначеної статті.

Так, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4 ) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ст. 291 КПК України).

Цим вимогам обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 відповідає. Так, він складений і підписаний слідчим, затверджений прокурором, містить відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України, а також додатки, передбачені ч. 3 цієї норми закону. З обвинувального акту щодо ОСОБА_4 вбачається, що в ньому повно і чітко викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого.

Також, судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт у даному провадженні підписаний ст. слідчим і прокурором та затверджений прокурором. Обвинувальний акт містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення відповідних статей КК України та формулювання обвинувачення.

При цьому, суд враховує, що згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України прокурор викладає в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення такими, якими він їх вважає встановленими. Таким чином, визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора, а тому не підлягає перевірці судом на стадії підготовчого судового засідання.

Слід звернути увагу на відсутність нормативного або теоретичного розмежування понять «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення» та «формулювання обвинувачення» та їх визначення (хоча б умовного) у КПК України.

За відсутності відповідних нормативних критеріїв унеможливлюється визначення відповідності чи невідповідності обвинувального акта вимогам закону в цій частині. Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладаються в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин. Не підлягають розгляду в підготовчому судовому засіданні й питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення. На цій стадії суд лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи суть обвинувачення, а тому не вправі пропонувати прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події або викладати їх в інший спосіб.

Відповідно, наведені у клопотанні захисника посилання на відсутність у обвинувальному акті чіткого та конкретного обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акта. Розгляд судом відповідних доводів сторони захисту можливий на стадії судового розгляду, під час якої суд, за участю усіх учасників судового провадження, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

У даній справі захисник, будучи ознайомленим із змістом обвинувального акта, до винесення рішення судом по справі за результатами судового розгляду може будувати стратегію захисту з урахуванням обставин, викладених у ньому.

Отже, суд не вбачає підстав вважати, що при складанні, затвердженні та направленні обвинувального акту до суду допущено порушення, які є підставою для прийняття рішення, передбаченого п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає. Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами законодавства. Перешкод для судового розгляду кримінального провадження не вбачається, отже суд не вбачає перешкод для призначення судового розгляду

Керуючись ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000474 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України на 04.11.2024 року на 12.30 год.

Провадження розглянути суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1