Справа № 135/1023/24
Провадження № 1-кс/135/317/24
У Х В А Л А

іменем України

27.08.2024 м. Ладижин

Слідчий суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників кримінального провадження: дізнавача ОСОБА_3 , представника особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, яке надійшло від начальника сектору дізнання ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000069, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник СД ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0000069, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що до ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області 19.08.2024 надійшло повідомлення від старшого інспектора сектору взаємодії з громадами ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про те, що під час відпрацювання з приводу самовільного зайняття земельних ділянок за межами с. Заозерне Гайсинського району Вінницької області біля річки «Південний Буг» на земельній ділянці площею 3,75 га невстановлена особа здійснила посів сільськогосподарської культури «Сої» площею близько 0,3га.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 19.08.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

В ході проведення земельної ділянки, що розташована за межами с. Заозерне Гайсинського району Вінницької області під час збору урожаю сільськогосподарської культури «Сої», що росте на самовільно зайнятій земельній ділянці виявлено та вилучено зернозбиральний комбайн марки «John Deere» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Даний комбайн вилучено та поміщено на зберігання на територію автомобільної стоянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка розташована за межами с. Заозерне Гайсинського району Вінницької області, на березі річки Південний Буг та на відстані від 10-25 метрів із різних кінцевих точок до водойми, має довжину близько 110 м та ширину близько 53 м, та на момент проведення огляду засіяна сільськогосподарською культурою «Соєю» у дозрілому стані.

22.08.2024 отримано відповідь Ладижинської міської ради про те, що земельна ділянка, розташована на березі річки АДРЕСА_2 на території Ладижинської територіальної громади та перебуває в комунальній власності.

23.08.2024 отримано відповідь з Головного управління Держпромспоживлужбт у Вінницькій області про те, що власником комбайна з державним номерним знаком НОМЕР_1 являється ОСОБА_4 .

Постановою начальника СД ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 19.08.2024 земельну ділянку розміром 110х53 м, засіяну сільськогосподарською культурою «Соєю» у дозрілому стані, яка знаходиться у власності Ладижинської міської ради, та комбайн марки «John Deere» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою припинення протиправної діяльності, забезпечення збереження речових доказів, подальшого незаконного розпорядження і користування земельною ділянкою, дізнавач просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на земельну ділянку розміром 110х53 м, засіяну сільськогосподарською культурою «Соєю» у дозрілому стані, яка знаходиться у власності Ладижинської міської ради, та комбайн марки «John Deere» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Начальник СД ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна, в провадженні сектору дізнання відділу поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 за №0000069, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття невстановленими особами земельних ділянок за межами с. Заозерне Гайсинського району Вінницької області на земельній ділянці площею 3,75 га.

В ході досудового розслідування 19.08.2024 дізнавачем проведено огляд місця події земельної ділянки, що розташована за межами с. Заозерне Гайсинського району Вінницької області на березі річки Південний Буг на відстані від 10-85 м до води (берега річки). Земельна ділянка має розміри близько 110 м довжини та 53 м ширини, координати земельної ділянки 40.701908,29.165368. Дана земельна ділянка на момент огляду засіяна сільськогосподарською культурою «Соєю», яка знаходиться візуально в дозрілому стані. На ділянці з лівої сторони відносно річки частина сої скошена. На території скошеної земельної ділянки від сої знаходиться комбайн марки «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .

Постановами дізнавача від 19.08.2024 земельна ділянка розміром 110х56, що розташована за межами с. Заозерне Гайсинського району Вінницької області, засаджену сільськогосподарською культурою «Соєю» у дозрілому стані, яка розташована на березі річки Південний Буг орієнтовною площею 0,60 га, на території Ладижинської міської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, та комбайн марки «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_1 , визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на земельну ділянку розміром 110х56, що розташована за межами с. Заозерне Гайсинського району Вінницької області, засаджену сільськогосподарською культурою «Соєю» у дозрілому стані, яка розташована на березі річки Південний Буг орієнтовною площею 0,60 га, на території Ладижинської міської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, із забороною розпоряджатися та користуватися нею у будь-який спосіб, підлягає задоволенню, оскільки зазначене майно є предметом злочину, передбаченого ст.197-1 КК України, зберегло на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, тобто відповідає ознакам речового доказу, зазначеним в ст.98 КПК України, постановою слідчого зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, збереження земельної ділянки у тому стані, в якому вона була на момент огляду, необхідне для проведення у подальшому відповідних судових експертиз у кримінальному провадженні, у разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна існують ризики пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі зазначеного майна, які очевидними і реальними.

Обґрунтовуючи в клопотанні підстави для накладення арешту на тимчасово вилучений комбайн, дізнавач зазначив, що його арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказаний комбайн є знаряддям вчинення кримінального провадження, оскільки за допомогою нього було розпочато збір сільськогосподарської рослини «Сої» з метою приховування слідів кримінального правопорушення.

Разом з тим, не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовим доказом вилучений 19.08.2024 в ході огляду місця події комбайн марки «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_1 , слідчий суддя вважає, що дізнавачем на даній стадії досудового розслідування не доведено таку мету арешту даного рухомого майна, як збереження речових доказів.

Надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 197-1 КК України, не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що вилучений комбайн марки «John Deere» державний номерний знак НОМЕР_1 , є знаряддям або предметом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, був об`єктом кримінально протиправних дій або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання зазначеного рухомого майна.

На переконання слідчого судді, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Очевидним є те, що для доказування обставин об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, відсутні потреби у накладенні арешту на комбайн, а фіксування факту самовільного зайняття земельної ділянки здійснюється шляхом отримання тимчасового доступу до документів і подальшого їх аналізу та оцінки, проведення відповідних судових експертиз, та шляхом проведення інших слідчих, процесуальних дій.

Крім того, у поданому в клопотанні дізнавачем не конкретизовано, не обґрунтовано як само по собі накладення арешту на комбайн марки «John Deere» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , може бути використано в рамках даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК Украйни.

Інших підстав для накладення арешту, передбачених статтею 170 КПК України, стороною обвинувачення також не встановлено та не відображено у тексті клопотання.

Як зазначено у ч.4 ст.170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. Однак системний аналіз ст.197-1 КК України свідчить про відсутність можливості спеціальної конфіскації за таким злочином як самовільне зайняття земельної ділянки.

Представленими матеріалами встановлено, що у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, що є необхідною умовою при накладенні арешту з метою, передбаченою п.4 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Даних про те, що ОСОБА_4 , який являється власником комбайну марки «John Deere» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , вчиняв протиправні дії щодо самовільного зайняття земельної ділянки, матеріали провадження також не містять.

Крім того, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, дізнавач не перевірив, чи виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника такого майна потребам досудового розслідування, і чи не порушує при вказаних обставинах справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на комбайн марки «John Deere» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_7 , вочевидь є неспівмірним з втручанням в права власника майна на мирне володіння, користування та розпорядження майном, може завдати суттєвих збитків та свідчити про порушення вимог статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції з захисту прав людини, що є неприпустимим, а отже клопотання в частині накладення арешту на комбайн задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна начальника сектору дізнання ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000069, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку розміром 110х56 м, що розташована за межами с. Заозерне Гайсинського району Вінницької області, засаджену сільськогосподарською культурою «Соєю» у дозрілому стані, яка розташована на березі річки Південний Буг орієнтовною площею 0,60 га, без кадастрового номера, на території Ладижинської міської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, заборонивши до завершення кримінального провадження (досудового розслідування, судового розгляду) розпоряджатися та користуватися нею у будь-який спосіб.

В іншій частині клопотання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1