Провадження № 1-кс/201/4738/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій заявник просить суд: зобов`язати відповідального працівника Дніпропетровської обласної прокуратури виконати належним чином імперативні вимоги ч.1 та ч. 4 ст.214 КПК України та внести його заяву про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст. 355 КК України; ст. 212 КК України, ст. 190 КК України та ст.182 КК України. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що ним 04.10.2024 року поштовим відправленням було подано до Дніпропетровської обласної прокуратури заяву про злочин, однак жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вчинялося.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про проведення судового розгляду по даній скарзі без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого правового висновку з відповідних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, вона повертається заявнику.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається якщо, вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до частин 5 та 7 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Комплексний аналіз процитованих норм КПК України вказує на те, що, по-перше, строк подання скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення чітко законом обмежений у часі, оскільки така скарга може бути подана слідчому судді протягом десяти днів після закінчення встановлених законом 24 годин, протягом яких вказані особи зобов`язані внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення. По-друге, у випадку подання скарги після закінчення встановленого законом десятиденного строку на її подання, скарга може бути прийнята до розгляду виключно, якщо особа, яка її подала, заявить клопотання про поновлення пропущеного нею строку та наведе підстави, які свідчать про поважність пропуску такого строку.

Як слідує із скарги, яка надійшла до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 28.10.2024 року, та доданих до неї матеріалів, заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення поза межами десятиденного строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України, оскільки як зазначає сам заявник та вбачається з матеріалів справи, він звернувся до Дніпропетровської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку 04.10.2024 року.

Згідно з відповіддю представника Дніпропетровської обласної прокуратури за вих.№09/4-2086ВИХ-24 від 09.10.2024 року заяву ОСОБА_3 від 04.10.2024 року направлено за належністю для розгляду до ГУ НП в Дніпропетровській області.

Однак як вказано вище, бездіяльність, яка може бути предметом судового розгляду за п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, є вчиненою після спливу 24 годин з часу подання уповноваженій законом особі заяви про кримінальне правопорушення і строк оскарження такої бездіяльності відраховується саме з цього часу, а не з часу, коли про таку бездіяльність довідався скаржник з повідомлення органу прокуратури.

Проте заявник до слідчого судді із даною скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою звернувся лише 28.10.2024, тобто після закінчення встановленого законом десятиденного строку з моменту відповідної бездіяльності щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за відповідною заявою скаржника.

Водночас заявник у скарзі не порушує питання про поновлення строку для оскарження бездіяльності прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для повернення скарги на бездіяльність прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скаржникові.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє заявника права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.ст.303-304 КПК України, із даною скаргою. Водночас слідчий суддя вважає за необхідне довести до відома те, що незважаючи на пропущений ним встановлений ч.1 ст.304 КПК України строк і повернення даної скарги, він вправі знову, за потребою, звернутися до суду із скаргою аналогічного змісту, доповнивши її клопотанням про поновлення пропущеного строку із зазначенням відповідних підстав.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржникові, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді з дотриманням вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1