Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2024 року м. Рівне

Справа № 569/2252/24

Провадження № 11-кп/4815/515/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000015 від 11.01.2024 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначено йому покарання:

-за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна;

-за ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій строком 15 років та з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій строком 15 років та з конфіскацією майна.

До набрання вироку законної сили, обраний запобіжний захід ОСОБА_7 ухвалено залишити попередній ? тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі ухвалено обчислювати з дати його затримання та реального виконання покарання.

За вироком суду ОСОБА_7 , будучи громадянином України, у точно невстановлений судовим слідством час, але до 10.09.2023 року, перейшов на бік ворога держави-агресора та погодився на пропозицію представників окупаційної адміністрації щодо реєстрації його «кандидатом в депутати ради Сєвєродонецького муніципального округу та Народну Раду Луганської Народної Республіки» від партії «Ліберально-демократична партія росії». Продовжуючи свою злочинну діяльність, будучи об`єднаним єдиним умислом на вчинення злочину, ОСОБА_7 , 10.09.2023 року, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Луганської області, взяв участь у незаконних «виборах», організованих окупаційною адміністрацією російської федерації, в якості «кандидата в депутати ради Сєвєродонецького муніципального округу та Народної Ради Луганської Народної Республіки», чим вчинив дії, спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи умисно, будучи громадянином України, обізнаним про узурпування влади на тимчасово окупованій території Луганської області окупаційною адміністрацією держави-агресора та її дії, спрямовані на порушення державного суверенітету України, 10.09.2023 року, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Луганської області, добровільно взяв участь у незаконних «виборах» в якості «кандидата в депутати Ради Сєвєродонецького муніципального округу та Народної Ради Луганської Народної Республіки» та за їх результатами був обраний як депутат до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території - «Народної Ради Луганської Народної Республіки».

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 покликається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено належним чином та допустимими доказами те, що вчинено кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , та беззаперечними доказами про наявність у його діях складу інкримінованих йому правопорушень.

Звертає увагу на вимоги Розділу IV КПК України щодо обов`язковості участі обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду, як гарантії у сфері захисту прав людини. Покликаючись на практику Європейського Суду з прав людини, зазначає, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією. Здійснення захисту обвинуваченого за призначенням без можливості здійснити конфіденційне побачення і визначити лінію захисту може свідчити про неналежне забезпечення обвинуваченого права на захист.

Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 виправдати.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався належним чином при розгляді даного кримінального провадження у порядку спеціального судового розгляду.

Ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111 КК України, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в умовах збройного конфлікту та наданні іноземній державі, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану та у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та оцінених судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, про що у вироку відповідно до ст.374 КПК України наведено докладні мотиви.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Зокрема, на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінальних правопорушень та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на дані досліджених письмових доказів.

Так, судом враховано дані протоколу огляду від 10.01.2024 року мережі Інтернет, а саме:

- сайту «Луганский Информационный Центр», який являє собою інформаційний ресурс та у якому виявлено статтю від 09.11.2022 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо зазначення повідомлення голови парламенту, секретаря Луганського регіонального відділення всеросійської політичної партії « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 про вибори у вересні 2023 року до так званого «Народного Совета ЛНР» та органів місцевого самоврядування так званої «ЛНР», а також про створення органів місцевого самоврядування вперше;

- сторінки інформаційного ресурсу: «Forbes.ru», у якому виявлено статтю від 15.06.2023 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зі змісту якої вбачається, що проведення на тимчасово окупованій території Луганської області так званих «виборів» в місцеві «парламенти та ради» заплановано окупаційною владою на 10.09.2023 та всього у цих регіонах буде проведено близько 80 виборчих компаній, зазначено, що нові регіони були приєднані до складу росії в ході проведення так званої «спецоперации» в кінці вересня 2022 року після відповідних референдумів;

- сторінки інформаційного ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у якому виявлено статтю від 10.09.2023 з назвою «Итоговая явка на выборах ЛНР составила 72,53 %», де, зокрема, зазначено, що виборчі комісії приступили до підрахунку голосів на тимчасово окупованих територіях України за результатами голосування на виборах депутатів різного рівня в «ЛНР», та явка виборців склала 72,53 %, самі вибори проходили у період з 08.09.2022 по 10.09.2022, про що повідомила заступник голови парламенту «ЛНР» Маріанна Сумська.

Надано відповідну правову оцінку судом і даним протоколу огляду від 28.12.2023 року мережі Інтернет, а саме:

- сторінки інформаційного ресурсу «ТВОЙ ГОРОД», який являє собою мережеве видання та у якому виявлено статтю від 13.09.2023 з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у якій наявна інформація про те, що у неділю 10 вересня в так званій «луганській народній республіці» завершились вибори депутатів «народного совета лнр и депутатов советов городов лнр первого созыва по единому избирательному округу», явка виборців склала 52,96 % та виборча комісія опублікувала інформацію про те, хто пройшов в депутати «Совета Северодонецкого муниципального округа», у списку під № 1 від ліберально-демократичної партії росії зазначено ОСОБА_7 ;

- сторінки інформаційного ресурсу «ТВОЙ ГОРОД», в якій міститься публікація у вигляді тексту, датована 11.09.2023 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », у якій вказується: «в Луганской Народной Республике состоялись выборы депутатов Народного Совета и представительных органов власти 28 муниципальных образований ЛНР», також інформація щодо кількості отриманих голосів виборців різними партіями, які приймали участь у так званому голосуванні та осіб, які були обрані, зокрема, під № 2 від ліберально-демократичної партії росії зазначено ОСОБА_7 ;

- сторінки інформаційного ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_7 », на якій міститься публікація у вигляді тексту, датована 19.09.2023 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », у якій вказується, що 18 вересня виборча комісія вручила посвідчення депутатам так званих народних зборів луганської народної республіки першого скликання та наводиться список осіб, яким вручалися посвідчення, у вказаному списку від ліберально-демократичної партії росії, серед інших осіб, зазначено ОСОБА_7 , як такого, що отримав таке посвідчення;

- сторінки інформаційного ресурсу «Луганский Информационный Центр», на якій міститься публікація у вигляді тексту, датована 18.0.2023 р. з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », у якій зазначається, що так звана виборча комісія лнр вручила посвідчення, вибраним на виборах депутатам народної ради, серед осіб, які вказані у публікації, як такі що отримали посвідчення, від партії ЛДПР зазначено Максима Уварова.

Суд першої інстанції не залишив без уваги і даних відповіді на запит із ІНФОРМАЦІЯ_10 від 03.01.2024 року та із ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01.01.2024 року, відповідно до яких останнім офіційним місцем роботи ОСОБА_7 було Управління Луганської міської ради з питань побутового, торгівельного обслуговування, громадського харчування та захисту прав споживачів, що свідчить, як наголошує, прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції, про відповідність персоніфікованих даних обвинуваченого з встановленими даними на сайті щодо особи ОСОБА_7 .

Судом також встановлено, що згідно витягу із сайту МВС України розділ «РОЗШУК» - особи, які переховуються від органів влади, ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України, у судовому рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного на захист, доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та, відповідно, судом здійснено спеціальне судове провадження (in absentia), з урахуванням особливостей, встановлених законом для даної категорії злочинів, з чим погодився і захисник при апеляційному перегляді оскаржуваного вироку.

Доводи захисника про недоведеність суб`єктивної сторони інкримінованих злочинів обвинуваченому були предметом дослідження судом першої інстанції, який з наведенням відповідного мотивування у вироку визнав їх недоведеними, з врахуванням встановлених обставин та наведених доказів, які підтверджують добровільність участі у виборах від «Ліберально-демократичної партії росії» ОСОБА_7 , який був обраний до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території України.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про належність, допустимість, достовірність наданих стороною обвинувачення доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вони буди зібрані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в порядку визначеному кримінальним процесуальним кодексом України. Допущення органом досудового розслідування істотних порушень вимог КПК України не встановлено, переконливих доказів їх наявності, які б спростовували висновки суду першої інстанції, стороною захисту не наведено, тому доводи захисника щодо недоведеності належними і допустимими доказами вини обвинуваченого є неспроможними.

З огляду на це, на підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, суд прийшов до переконливого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у тому, що останній, будучи громадянином України, добровільно прийняв участь у виборах від «Ліберально-демократичної партії росії» та був обраний до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території України, вчинив дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, а саме переході на бік ворога в умовах збройного конфлікту та наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану. Тобто, колегія суддів вважає, що суд надав вірну юридичну оцінку діям ОСОБА_7 та обґрунтовано визнав кваліфікацію його дії за ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України правильною.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення, передбачені санкцією ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України, з визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим з призначенням додаткових покарань відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, з врахуванням судом першої інстанції ступеня тяжкості злочинів, які є особливо тяжким злочином і тяжким проти основ Національної безпеки України, встановлених обставин їх вчинення, характеру діяння, форми і ступеня вини, даних про особу обвинуваченого, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, наявності обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, передбачених законом критеріїв при призначенні покарання, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

На переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, адекватним характеру вчинених дій і даним про особу обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За наведеного, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування і закриття кримінального провадження з зазначених у апеляційній скарзі захисника доводів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3