Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3926/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/471/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000725 від 24.07.2024 року за апеляційною скаргою прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 липня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сирниця Оруцького району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.01.2024 за ч.2 ст.259 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,

запобіжний захід у виді домашнього арешту (цілодобово) строком на два місяці з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 26.09.2024 року включно,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що слідчім суддею не враховано, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, та наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, і знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану та під час іспитового строку, визначеного вироком суду за аналогічний злочин (повідомив про замінування адміністративних приміщень Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області та Звягельської міської ради), міцних соціальних зв`язків не має, неодружений та ніде не працює. Вважає, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти зазначеним ризикам.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , в обґрунтування якого зазначила, що у провадженні СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000725 від 24.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 24 липня 2024 року близько 20 години, у ОСОБА_8 , який перебував у с. Красилівка Звягельського району, виник злочинний умисел, спрямований на повторне, завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про підготовку вибуху у будівлі Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, достовірно знаючи при цьому про неправдивий характер поширюваної ним інформації та розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху та паніки у населення, порушить їх нормальний ритм життя та громадський спокій, який останній реалізував.

За результатами перевірки повідомлення ОСОБА_8 про підготовку вибуху, в приміщенні вищевказаної адмінбудівлі вибухонебезпечних предметів не виявлено, що підтверджує неправдивість повідомленої останнім інформації.

24.07.2024 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 25.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Слідчій зазначив, що обгрунтваність підозри доведена доказами, які містяться в матеріалах клопотання. Разом з цим, мають місце ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000725 від 24.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України.

24.07.2024 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 25.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні №№0000725 від 24.07.2024 року доказами, копії яких містяться в матеріалах провадження.

Обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, а також прокурором на переконання апеляційного суду, доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання за ч.2 ст.259 КК України, у разі доведеності його вини, а також відсутністю у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик вчинення нових кримінальних правопорушень зумовлений тим, що ОСОБА_8 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану та під час іспитового строку за вчинення аналогічного злочину (повідомив про замінування адміністративних приміщень Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області та Звягельської міської ради), а також офіційно не працює та постійного джерела доходу не має.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_8 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, доведеність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

За таких обставин, на думку колегії суддів, висновки слідчого судді про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими, оскільки, в ухвалі не наведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Проте, з матеріалів клопотання не вбачається що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , був вчинений останнім із застосуванням насильства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає необхідним визначити підозрюваному розмір застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 липня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово строком до 26.09.2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26.09.2024 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код одержувача: 42261525, МФО: 820172, Банк: ДКСУ у м. Києві, рахунок: UA0085932).

3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали до 26.09.2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: