У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000377 від 17.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене 17.07.2024 в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000377 від 17.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2024 приблизно о 12:45 год. працівниками відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області неподалік будинку 236-А по вулиці Пирогова в м. Вінниця виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі згортки із порошкоподібною речовиною з метою збуту.

За даним фактом 17.07.2024 слідчим відділенням відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

17.07.2024 у ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку ст. 208 КПК України проведено його особистий обшук, в ході якого виявлено: полімерну ємність з маркуванням «Дольче», в середині якої міститься вата, серед якої згортки, в кількості 15 шт., обклеєні ізолентою синього кольору. При розмотуванні ізоленти з одного згортку виявлено зіп-пакет зі вмістом кристалічної речовини білого кольору, вказаний зіп-пакет із залишками ізоленти синього кольору поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP1100912, згортки в кількості 14 шт., обклеєні ізолентою синього кольору, зі вмістом невідомої речовини, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP1100911, полімерну ємність із написом «Дольче», яку поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP1100910, мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 10» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP1100913. Вказані речі вилучено до відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000377 від 17.07.2024 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 17.07.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: зіп-пакет зі вмістом кристалічної речовини білого кольору, який із залишками ізоленти синього кольору поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP1100912, 14 згортків, обклеєних ізолентою синього кольору, зі вмістом невідомої речовини, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP1100911, полімерну ємність із написом «Дольче», яку поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP1100910, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP1100913.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя