ЄУН справи: 314/2595/24
Номер провадження: 1-кп/336/1134/2024
ВИРОК

іменем України

01 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 05 травня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, неодруженого, який має загальну середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.12.2002 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.186, ч.І ст.309, ст.70 КК України, до 4 років позбавлення волі;

15.03.2007 Оріхівським районним судом Запорізької області, за ст.395 КК України, до З місяців позбавлення волі;

26.09.2007 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.309 КК України, до 2 років позбавлення волі;

11.05.2010 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.309, ст.395, ст.70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

12.11.2013 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.186, ст.69 КК України, до З років позбавлення волі;

21.11.2013 Оріхівським районним судом м. Запоріжжя, за ст.395 КК України, до 2 місяців позбавлення волі;

09.12.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2012, остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

06.02.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України, до 3 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2013, остаточне покарання 3 роки 4 місяці позбавлення волі;

19.04.2017 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України, до 4 місяців позбавлення волі;

26.10.2017 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185 КК України, до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

02.12.2019 Солом`янським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.186 КК України, до 4 років 5 місяців позбавлення волі;

07.02.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст.187 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2019, остаточне покарання 4 роки 5 місяці позбавлення волі. 03.10.2023 звільнений з ДУ «Кіровоградська ВК (№6)» по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

13 травня 2024 року в ранковий час, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел на надання свого приміщення для незаконного вживання психотропних речовин, розташованого за вищевказаною адресою, надав згоду особам, які вживають наркотичні засоби, приміщення свого будинку для вжиття наркотичних засобів, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого останні отримали реальну згоду ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні його будинку, де за допомогою медичних шприців вжили готову для вживання психотропну речовину шляхом внутрішньовенної ін`єкції.

В ході санкціонованого обушку 13 травня 2024 року о 09 годині 06 хвилин, в приміщенні будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: зіп-пакет з вмістом білої порошкоподібної речовини, медичні шприци у кількості 4 штук для ін`єкцій із залишками невідомої речовини, фрагмент прозорої пляшки з синьою кришкою, в середині якої металевий наперстник з нашаруванням кіптяви.

Згідно з висновком судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-24/9256-НЗПРАП від 21.05.2024: - порошок білого кольору в середині зіп-пакета містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої, у перерахунку на основу, складає 0,135 г; - в`язкі смолоподібні нашарування темно-коричневого кольору на внутрішніх поверхнях перфорованого металевого наперстка, вмонтованого в полімерну кришку, яка наявна на фрагменті полімерної пляшки, містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - ЕКСТРАКТ КАНАБІСУ. Маса екстракту канабісу складає 0,0193 г (в перерахунку на суху речовину); - на внутрішніх поверхнях наданих двох полімерних шприців (один з яких з ін`єкційною голкою в захисному ковпачку) встановлено присутність особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Визначити масу PVP в складі нашарувань не є можливим у зв`язку із значною розповсюдженістю їх малої кількості по великій площі поверхонь, а також значною їх адгезією до поверхонь предметів - носіїв.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині при обставинах викладених в обвинувальному акті визнав повністю, розкаявся, вказав що засуджує свою поведінку та більше такого робити не буде. Просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого є логічним та послідовними узгоджуються з обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанов про визнання речовими доказами, витрат на проведення експертизи та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст обставин провадження і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до нетяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, під медичним наглядом у лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливості балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи те, що обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю, пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше судимий, дані про його особу, спосіб життя, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнити від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

В даному кримінальному провадженні було проведено судову експертизу № СЕ-19/108-24/9256-НЗПРАП від 21.05.2024 вартість якої становить 3029,12 грн.

Суд, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 3029,12 грн.

Відповідно до ст. 374 ч.4 п.2 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Так, підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертизи в розмірі 3029,12 грн. в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395, 532, 615 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 317 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 3029,12 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- диск DVD-R «MEDIA» 4.7 GB 120 min на який перенесено відео файл S8030002.MP4 на якому зафіксовано процес проведення слідчої дії - допит свідка ОСОБА_7 від 23.05.2024; флеш-пам`ять Adapter 32 Gb на якому зафіксовано процес проведення слідчої дії - обшук за участю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - ЕКСТРАКТ КАНАБІСУ, маса екстракту канабісу складає 0,0193 г (в перерахунку на суху речовину); чотири шприці, в двох з яких встановлено присутність особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, вага не визначена; перфорований металевий наперсток, вмонтований в полімерну критику, фрагмент полімерної пляшки, передані на підставі постанови слідчого від 23.05.2024 року до камери схову речових доказів відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 631, номер книги обліку речових доказів 553, порядковий номер 631) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1