№ провадження 1-кп/646/1162/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002200 від 04.10.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Власівка м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, який має середню освіту, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді стрільця- санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

25.04.2023 військовозобов`язаного відповідно до мобілізаційного плану ОСОБА_3 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 62 зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2023 №133 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця-санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією в особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.

Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Однак, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, перебуваючи на посаді стрільця-санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 31.08.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилився від проходження військової служби та провів час на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_3 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме: усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, без поважних причин та відповідного дозволу командирів, 31.08.2023 самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та у період з 31.08.2023 по 11.07.2024 перебував за межами частини, знаходячись постійно за місцем свого мешкання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_3 в період з 31.08.2023 по 11.07.2024 в умовах воєнного стану, незаконно постійно перебував поза межами військової частини НОМЕР_1 не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на території військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території військової частини України в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, до 11.07.2024 - до моменту добровільного самостійного з`явлення до правоохоронного органу.

25.04.2023 військовозобов`язаного відповідно до мобілізаційного плану ОСОБА_3 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 62 зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2023 №133 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця-санітара З механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_3 порушуючи Постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, маючи злочинний умисел на незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав вогнепальну зброю та бойові припаси за місцем свого мешкання.

Так, ОСОБА_3 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, та часі, перебуваючи в смт. Куп`янськ-Вузловий, Куп`янського району, Харківської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи злочинний умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, знайшов автомат системи Калашникова «АКМ» калібру 7,62 мм (7,62x39 АК), заводський номер - НОМЕР_2 та 5 патронів, які відніс та зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому 25.05.2024 в період часу з 19:58 по 20:20, в ході проведення огляду місця події на загальнодоступній ділянці у будинку за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме: на сходинковій площадці на 2 поверсі двоповерхового цегляного будинку навпроти вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 виявлено та вилучено автомат Калашникова, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121 -24/14964-БЛ від 03.6.2024 є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - автоматом системи Калашникова «АКМ» калібру 7,62 мм (7,62x39 АК), 1973 року виготовлення, заводський номер - НОМЕР_2 , виготовлений промисловим способом, придатний до стрільби, який ОСОБА_3 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 26.05.2024 в період часу з 15:04 по 15:07, в ході проведення огляду місця події - відкритої ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_2 у громадянина ОСОБА_3 виявлено та вилучено 5 патроні калібру 5.45х39АК, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121- 24/15553-БЛ від 07.06.2024 є боєприпасами - бойовими проміжними патронами, призначеними для стрільби з нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети), виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби, які ОСОБА_3 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначав про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останньому покарання в межах санкції вищезазначених статті КК України, та про відсутність підстав для застосування ст. 69, 75 КК України. Остаточне покарання просив призначити на підставі ст. 70, 71 КК України. Крім того, прокурор просив залишити обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочинів так, як вони встановлені судом. Суду пояснив, що у вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо його не карати.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу та за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є військовослужбовцем, не одружений, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину з використанням воєнного стану.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів відповідно, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставину, яка обтяжує покарання, суд приходить до переконання що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України, та відсутність підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України.

При визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 застосуванню підлягає ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки він засуджується за вчинення сукупності кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.10.2022 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з викладеним, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ними нових кримінальних правопорушень та відповідає таким принципам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимність мети та невідворотність покарання.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.08.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 29.09.2024, без визначенням розміру застави.

Ухвалами Червонозаводського районного суду м. Харкова обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, востаннє до 25.11.2024.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили стосовно нього необхідно залишити без змін раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов не заявлено.

Питання, щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.10.2022, та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.08.2024по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта: у зв`язку з проведенням судової експертизи вогнепальної зброї та бойових припасів до неї №СЕ-19/121-24/15553-БЛ від 07.06.2024 у розмірі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп.; у зв`язку з проведенням судової експертизи вогнепальної зброї та бойових припасів до неї №СЕ-19/121-24/14964-БЛ від 03.06.2024 у розмірі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.05.2024, у справі №646/5932/24 (провадження №1-кс/646/1580/2024) на майно, а саме: 5 патронів калібру 5,45, які поміщено до сейф пакету WAR1190179, скасувати, в частині заборони відчуження транспортного засобу, після набрання цим вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.05.2024, у справі №646/5932/24 (провадження №1-кс/646/1578/2024) на майно, а саме: автомат Калашникова 74, № НОМЕР_3 , 1973 року виготовлення, який поміщено до сейф мішку та скріплено номерною стяжкою НОМЕР_4 , скасувати, в частині заборони відчуження транспортного засобу, після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню: 5 патронів калібру 5,45, які поміщено до сейф пакету WAR1190179, автомат Калашникова 74, № НОМЕР_3 , 1973 року виготовлення, який поміщено до сейф мішку та скріплено номерною стяжкою НОМЕР_4 , знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення їй копії цього вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1