Справа № 203/5425/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 30.08.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000646 та зобов`язати слідчого визнати останню потерпілою. В обгрунтування скарги посилався на те, що при розгляді клопотання слідчим не було враховано доводи останнього, фактичні обставини кримінального провадження, завдання вчиненим кримінальним правопорушенням моральної та майнової шкоди ОСОБА_4 .

В призначене судове засідання ОСОБА_4 та її представник не з`явились. При цьому, адвокатом ОСОБА_3 до суду було направлено клопотання, в якому він просив розглядати скаргу без його та скаржника участі. Скаргу просив задовольнити в повному обсязі.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи зазначене, положення ст.26 КПК України, а також, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, направлення слідчим до суду матеріалів кримінального провадження, що дозволяє перевірити доводи скарги, з метою дотримання розумних строків розгляду останньої, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги по суті за відсутності скаржника та слідчого.

Перевіривши доводи скарги, дослідивши долучені до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводится досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000646, відомості за яким внесені до ЄРДР 28.09.2022 року за ч.1 ст.365 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська у справі №203/3082/22, якою було зобов`язано внести відомості за заявою ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій працівників поліції.

Постановою слідчого від 16.12.2022 року, окрім іншого, було відмовлено в у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, про що вона ставила питання у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Також, в рамках вказаного кримінального провадження 02.01.2023 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 було подано клопотання про залучення останньої потерпілою у кримінальному провадженні, вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.04.2023 року було скасовано постанову слідчого від 16.12.2022 року.

Постановою слідчого від 25.01.2024 року повторно було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні.

Вказана постанова була скасовано ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2024 року.

Постановою слідчого від 25.04.2024 року у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні знов було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.07.2024 року постанову слідчого від 25.04.2024 року було скасовано.

Постановою слідчого від 30.08.2024 року у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні в черговий раз було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий посилався на те, що в ході досудового розслідування на даний час обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 завдано моральну, фізичну чи майнову шкоду діями працівників ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області чи працівниками інших підрозділів не встановлено, тому у визнанні її потерпілою на даний час слід відмовити.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно ч.ч.3,5 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя враховує, що попередні постанови слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, тричі скасовувались ухвалами слідчих суддів, з посиланням на те, що слідчим не перевірялись викладені ОСОБА_4 обставини вчинення кримінального правопорушення, в якій вона посилалась на вчинення працівниками правоохоронних органів дій, що призвели до перешкоджання здійснення ОСОБА_4 діяльності, позбавлення доступу до орендованого приміщення та обладнання за місцем здійснення такої діяльності вартістю 1059139,06 грн.; застосування фізичної сили та завдання тілесних ушкоджень представникам ОСОБА_4 ; незаконного проведення її особистого обшуку та обшуку автомобіля.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що після скасування ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.07.2024 року попередньої постанови слідчого від 25.04.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, слідчий постановою від 30.08.2024 року знов відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні.

При цьому, підстави скасування попередніх постанов не врахував, викладені ОСОБА_4 доводи в необхідному обсязі не перевірив та прийняте рішення належним чином не мотивував.

В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення скарги в частині скасування постанови слідчого від 30.08.2024 року.

Поряд з цим, слід відмовити в задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки слідчий відповідно до ч.5 ст.40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності та вирішення питань про проведення конкретних слідчих та вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні відноситься до компетенції останнього та знаходиться поза межами повноважень слідчого судді в порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,26,303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 30 серпня 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000646, зобов`язавши слідчого повторно розглянути відповідне клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 від 02 січня 2023 року.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1