н/п 1-кс/490/4432/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8979/24
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

18 листопада 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000258 від 10.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 11.11.2024 в ході проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Poco» моделі «X5», 1IMEI: НОМЕР_1 , 2IMEI: НОМЕР_2 , з мобільним номером: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, СВ УСБУ в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000258 від 10.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, мешканці Миколаївської області вчиняють дії направлені на умисне розповсюдження інформації про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, до вищевказаної злочинної діяльності причетна громадянка України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , використовує номери мобільного зв`язку НОМЕР_4 та НОМЕР_5 . За наявною інформацією, ОСОБА_4 , використовуючи власний обліковий запис ОСОБА_5 , з ідентифікатором ID НОМЕР_6 , в кросплатформному месенджері «Telegram», в загальнодоступному чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » здійснює умисне розповсюдження інформації про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , що в свою чергу призводить до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів.

Так, 11.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області проведено обшук за місцем фактичного проживання громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Poco» моделі «X5», 1IMEI: НОМЕР_1 , 2IMEI: НОМЕР_2 , з мобільним номером: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Термінал мобільного зв`язку належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 11.11.2024 в ході проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Poco» моделі «X5», 1IMEI: НОМЕР_1 , 2IMEI: НОМЕР_2 , з мобільним номером: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1