В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 24.05.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, міста Ужгород, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітня дитина, військовослужбовця за контрактом, на посаді навідника 1 грісько-штурмового відділення, 2 гірсько-штурмового взводу, 3 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 18.05.2024 року, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, але на території Ужгородського району, Закарпатської області, діючи з прямим умислом спрямованим на придбання наркотичних засобів, без мети збуту (для власного вживання), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою власного мобільного телефону через мережу «Інтернет» знайшов сайт, назву якого в ході досудового розслідування не встановлено, де незаконно замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи та місці, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 5,5218 г та надав невстановленій особі номер мобільного телефону НОМЕР_2 та реквізити відділення № НОМЕР_3 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: АДРЕСА_2 для подальшого відправлення йому вказаною невстановленою особою особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, з передплатою грошових коштів у сумі 3000 грн.

Надалі, 23.05.2024 близько 16:00 год., ОСОБА_4 , отримавши повідомлення ТОВ «Нова Пошта» про доставку замовленої посилки, вміст якої становив, крім іншого, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 5,5218г, діючи з прямим умислом, продовжуючи реалізацію своїх протиправних дій, спрямованих на придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту (для власного споживання), перебуваючи у відділенні № 2 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: пр-кт Свободи, 63 м. Ужгород, Ужгородського району Закарпатської області, попередньо оплативши, отримав посилку відповідно до накладної №7564, вміст якої становив, крім іншого, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 5,5218г, чим придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, незаконно зберігав при собі, в період часу з 16:00 23.05.2024 до моменту виявлення о 17:10 год. 23.05.2024 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 5,5218г працівниками Національної поліції України, під час здійснення огляду місця події.

Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив обставини вчиненого злочину, що викладені в обвинувальному акті. На даний час шкодує у вчиненому та просить суд суворо його не карати.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить, поза розумним сумнівом, до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.2 ст.309 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, у великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Поряд з вказаними обставинами, при призначенні покарання суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, є молодим за віком, одруженим, на утриманні має малолітню дитину.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є те, що останній щиро покаялася у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину даючи визнавальні показання.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 те, що останній свою вину визнає повністю.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання, суд бере до увага наведені вище фактичні обставини справи та особу винного, який на думку суду усвідомив вчинений ним злочин, що істотно знижує суспільну небезпеку вчиненого, а тому зважаючи на позицію прокурора висловлену в судових дебатах, приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, при умові виконання покладених на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 2650,48 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.7-29, 368-371,373,374,376,392,394,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (рік) і 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь НДЕКЦ в Закарпатській області судові витрати за проведену по справі експертизу в розмірі 2650, 48 грн.

Речові докази по справі:

- небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 5,5218г знищити.

- мобільний телефон марки «Narzo» - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1