Справа № 278/3064/20
Провадження №1-кп/278/305/24
В И Р О К

іменем України

04 листопада 2024 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000669 від 27.09.2020, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стовпинка, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого водієм в КНП «ЦЕМД» та МК «ЖОР», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

26.09.2020 близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на сходинковому майданчику поблизу квартири АДРЕСА_2 , зустрів знайомого йому ОСОБА_7 з яким у ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт.

В цей же день, час та місці, за вище вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення будь-якого чужого майна, належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел в цей же день, час та місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи поблизу ОСОБА_7 , різко вихопив своєю рукою чорну сумку, яка знаходилася на плечі ОСОБА_7 , в якій знаходилися грошові кошти в сумі 2300 гривень, а також особисті документи ОСОБА_7 , ключі та металева візитниця, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, таким чином відкрито викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , після чого спустився по сходах, вибіг з будинку, покинувши місце вчинення злочину.

Безпосередньо після цього, ОСОБА_4 утримуючи викрадену ним чорну сумку з грошовими коштами, документами та речами ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , вирішив перевірити її вміст, та відкривши її виявив грошові кошти у сумі 2300 гривень, ключі та металеву візитницю, після чого поклав вказані грошові кошти, ключі та металеву візитницю собі до кишені.

У цей же день, час та місці ОСОБА_4 продовжив перевіряти вміст викраденої ним сумки, належної ОСОБА_7 та виявив у ній особистий документ - паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_2 , та інші важливі особисті документи ОСОБА_7 , а саме: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_3 та посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 .

У цей же день, час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння (викрадення) вищевказаним, а саме: паспортом та іншими важливими особистими документами ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вийняв з викраденої ним сумки, належної ОСОБА_7 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_2 , та інші важливі особисті документи ОСОБА_7 , а саме: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_3 та посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_4 , після чого помістив їх до кишень свого одягу та таким чином незаконно ними заволодів (викрав).

У цей же день, час та місці ОСОБА_4 продовжив перевіряти вміст викраденої ним сумки, належної ОСОБА_7 , та виявив у ній офіційні документи, а саме: банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_5 , банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_6 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_7 , банківську картку «А-банк» № НОМЕР_8 .

У цей же день, час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення вищевказаних офіційних документів - банківських карток.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вийняв з викраденої ним сумки, належної ОСОБА_7 , банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_5 , банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_6 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_7 , банківську картку «А-банк» № НОМЕР_8 , після чого помістив їх до кишень свого одягу та таким чином викрав вказані офіційні документи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чого майна (грабіж), він вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у викраденні офіційних документів, він вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні паспортом та іншими важливими особистими документами, він вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч. 3 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, повідомив, що до події потерпілого знав близько 5-ти років, неодноразово сім`я потерпілого приходила до квартири обвинуваченого в гості, в подальшому завершили спілкування через виниклі непорозуміння. Показав, що подія відбулася 26.09.2020, прийшов додому, перебував в стані алкогольного сп`яніння, двері від квартири ніхто йому не відчинив, після заміни замка ключі не мав, а тому пішов на вулицю. Коли виходив з під`їзду, на вулиці побачив потерпілого, який рухався в напрямку під`їзду. Поруч з під`їздом на вулиці інших людей не було. Мав до потерпілого декілька запитань, оскільки потерпілий розповідав недостовірну інформацію про його (обвинуваченого) колишню дружину, тому виявив бажання поспілкуватись з ним, про що повідомив. Почувши наміри обвинуваченого потерпілий почав тікати. Хотів затримати його, тому схопив за плече, однак потерпілий вирвався і втік в під`їзд. Коли схопив за плече потерпілого, впала барсетка, як висіла у останнього на спині, розірвалась і звідти випали документи та інші речі, не розглядав їх, бачив, що там були грошові кошти та особисті документи потерпілого. Все зібрав, поклав до кишені і мав намір повернути їх потерпілому, оскільки мали з останнім нормальні відносини і жодного злочину відносно потерпілого не мав наміру вчиняти. Коли брав потерпілого за плече, не бачив, що на спині останнього є сумка. Сумку залишив біля під`їзду, зібрав і забрав лише все, що випало з неї. В подальшому пішов в напрямку стадіону, до цього декілька діб не спав, а тому присів і в моменті заснув. Там і був затриманий працівниками поліції. Видав працівникам поліції речі (грошові кошти, паспорт та інше майно), належні потерпілому. Після затримання був доставлений до районного відділу поліції, потім поїхав на освідування, де було підтверджено, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Потім працівниками поліції був доставлений назад до відділу поліції, де утримувався до ранку. Не зміг пояснити чому, коли працівники поліції виявили барсетку, остання була цілою та в іншому місці, де її залишив обвинувачений. Не повернув одразу потерпілому належне йому майно, оскільки останній втік, не мав наміру спілкуватись, тому на ранок наступного дня хотів повернути речі потерпілому. Після затримання його право мати захисника працівниками поліції йому роз`яснено не було.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Допитаний в судовому засіданні 21.01.2022 потерпілий ОСОБА_7 показав, що до подій з обвинуваченим були знайомі вже декілька років відтоді як обвинувачений переїхав жити до будинку. Він (потерпілий) проживає в квартирі на 4-му поверсі, а обвинувачений в квартирі на 3-му поверсі. На початку знайомства конфліктів не мали, мали нормальні відносини, спілкувались як сусіди, декілька разів купував цигарки обвинуваченому, а згодом, через непорозуміння обвинуваченого з дружиною кожного вечора приїжджала поліція, і тому з ним перестав спілкуватись. Були випадки, коли з ініціативи обвинуваченого з сусідами починались конфлікти. ОСОБА_8 деякий час систематично зловживав спиртними напоями. По суті події дав наступні покази: точну дату події не пам`ятає, пригадує, що подія сталася восени 2020 року, ввечері. Повертався додому, підіймався в під`їзді по сходах, при собі була сумка (барсетка), одягнена через тулуб, висіла на спині. На сходинковому майданчику 3-го поверху побачив обвинуваченого ОСОБА_4 , який сидів на підлозі поруч з дверима своєї квартири. Звернувся до обвинуваченого з прохання дати дорогу, жодного конфлікту не мали. Коли підіймався на 4-й поверх і повернувся до обвинуваченого спиною, останній зірвав зі спини сумку і побіг сходами вниз під`їзду. Обвинуваченого не наздоганяв, одразу зателефонував в поліцію. Приїхали працівники поліції, за 200 м від будинку знайшли викрадену сумку. Сумка була порожньою, неушкодженою. Свідки, що були поруч, повідомили, що бачили як обвинувачений із сумки виймав речі, документи та розкладав їх по кишенях одягу. Неподалік затримали обвинуваченого, який спав в траві, та при якому були викрадені особисті документи, зокрема паспорт, свідоцтво по реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, РНОКПП, банківські картки, грошові кошти, близько 2-х тисяч гривень, та інші речі, належні йому (потерпілому) та які обвинувачений самостійно видав працівникам поліції. Вважає, що причиною такої поведінки обвинуваченого було перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння. Після події з обвинуваченим не спілкувався. Свідками вказаної події були сусіди. При визначення виду і міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні 04.08.2023 року свідок ОСОБА_9 , пояснила, що вона живе на другому поверсі, почула шум на сходах, виглянула в вічко дверей і побачила ОСОБА_10 (обвинуваченого), в нього була в руках чорна сумка, потім вона виглянула через балкон і побачила, що ОСОБА_10 швидкою ходою прямував в сторону стадіону. Пам`ятає, що ОСОБА_10 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні 20.12.2023 року свідок ОСОБА_11 , пояснила, що повертаючись додому, побачила лежачого ОСОБА_8 на проїзній частині, він лежав головою на дорозі, ногами на тротуарі, на ньому висіла шкіряна чорна барсетка, свідок будучи медичним працівником підійшла до нього щоб допомогти піднятися та завела його на третій поверх до його квартири, він був в алкогольному сп`янінні, постукавши в двері його квартири із тої сторони квартири тільки двері замкнулися ще більше, тоді вона його лишила на сходинках в під`їзді та пішла додому.

Допитана в судовому засіданні 09.04.2024 року свідок ОСОБА_12 , пояснила, що перебуває із обвинуваченим в сусідських відносинах, в день події із чоловіком (потерпілим) йшли додому, вона залишилась біля під`їзду на лавочці, чоловік (потерпілий) зайшов у під`їзд, потім вона побачила, що вибіг сусід із під`їзду та побіг в сторону стадіону, за ним вибіг її чоловік, пояснив мені що обвинувачений вкрав сумку. Це все відбувалося приблизно за 5 хвилин. Потім їй повідомили, що речі знайшли у сусіда ОСОБА_8 (обвинуваченого). Зазначила, що обвинувачений був в алкогольному сп`янінні.

Допитана в судовому засіданні 09.04.2024 року свідок ОСОБА_13 , пояснила, що живе на одній площадці із обвинуваченим на третьому поверсі, потерпілий живе на четвертому поверсі, будинок п`яти поверховий. Побачила через вікно сусідів, які сиділи під під`їздом, почула як хтось побіг в під`їзді, потім побачила через вікно, як вибіг обвинувачений із під`їзду і побіг в сторону майданчика, вона бачила його із спини, не бачила чи в нього в руках була барсетка, потім вона відкрила двері квартири і побачила, що стоїть інший сусід ОСОБА_14 , він викликав поліцію. ОСОБА_14 сказав що ОСОБА_15 зірвав барсетку із нього. Про конфлікт між ними вона не знає.

Допитаний в судовому засіданні 05.07.2024 року свідок ОСОБА_16 , пояснив, що не пам`ятає що був присутній при огляді місця події як понятий, але зазначив, що підпис в протоколі огляду місця події його.

Допитаний в судовому засіданні 05.07.2024 року свідок ОСОБА_17 , пояснив, що був темний період доби, до нього підійшли поліцейські та запросили бути понятим. Пояснив, що бачив там обвинуваченого та потерпілого, раніше із ними не спілкувався. Більше нічого не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні 24.07.2024 року свідок ОСОБА_18 , пояснив, точно дату не пам`ятає, 4 роки назад, що це було під вечір, десь годин сім вечора, але ще булосвітло, він сидів із компанією на стадіоні, відпочивали, побачили сумку, поклали її на видне місце, через декілька хвилин підійшов чоловік, сказав що в нього вкрали сумку, свідок ОСОБА_19 показав де лежить сумка, потерпілий побачив її, сказав, що вона його та забрав її, потім через декілька годин коли прогулювались по селищу то побачили поліцію, поліція просила допомогти в слідчих діях.

Крім вказаних вище показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується і письмовими доказами.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне провадження та іншу подію 26.09.2020 року у ОСОБА_7 прийнято заяву по факту відкритого заволодіння належним йому майном обвинуваченим (т.1 а.с. 173).

Протоколом огляду місця події 26.09.2020 оглянуто відкриту ділянку місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду вказаної ділянки присутній обвинувачений добровільно видав працівникам поліції: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Ситроен» Берлинго, серії НОМЕР_9 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_2 ; ідентифікаційний код № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 ; банківську картка «Укргазбанк» № НОМЕР_5 ; банківська картка «Укргазбанк» № НОМЕР_6 ; банківська карта «Монобанк» № НОМЕР_7 ; банківська карта «А Банк» № НОМЕР_10 ; банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_11 , грошові кошти: купюра номіналом 500 гривень № ВР 9886153; купюра номіналом 500 гривень № ХД 4321997; купюра номіналом 500 гривень №БР 6379030; купюра номіналом 500 гривень № ЦВ 5139396; купюра номіналом 200 гривень № СМ 2037128; купюра номіналом 100 гривень № УЄ 5360630; купюра номіналом 50 гривень № ФН 6311336; купюра номіналом 20 гривень № ЮЄ 8401409; купюра номіналом 20 гривень № ЮЄ 0540611; купюра номіналом 5 гривень № ЮВ 587755; купюра номіналом 5 гривень № СЖ 7711341; купюра номіналом 5 гривень № УЄ 7608944; купюра номіналом 2 гривні № СР 6391835; купюра номіналом 1 гривня № СН 6738944; купюра номіналом 1 гривня № УУ 7926449, ключі у кількості 8 штук, які, зі слів присутнього при огляді ОСОБА_7 , належать йому (т.1 а.с. 175-183).

Протоколом огляду місця події 26.09.2020 оглянуто відкриту ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду виявлено та вилучено сумку (бананка) чорного кольору, яка зі слів присутнього при огляді ОСОБА_7 , належать йому та була знайдена на дорозі свідком ОСОБА_18 (т.1 а.с. 217-222).

Витягом з ЄРДР про те, що 27.09.2020 зареєстровано кримінальне провадження за №0000669 по факту відкритого викрадення майна (сумки, грошових коштів, банківських карток, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, ключів від квартири та транспортного засобу), належного ОСОБА_7 , ОСОБА_4 26.09.2020 близько 21 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 (т.2 а.с.1).

Дорученням про проведення досудового розслідування від 27.09.2020 (т. 2 а.с. 2).

Повідомленням про початок досудового розслідування від 27.09.2020 (т. 2 а.с. 3).

Постановою про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у кримінальному провадження від 27.09.2020 (т.2 а.с. 4).

Постановою про доручення досудового розслідування у кримінальному провадженні групі слідчих від 28.09.2020 (т. 2. а.с. 5).

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (т. 2 а.с. 11-13).

Витягом з ЄРДР від 09.10.2020 зареєстровано кримінальне провадження за №0000691 по факту незаконного заволодіння особистими документами, а саме: реєстраційним документом на транспортний засіб АМС № 012201, банківською картою «Укргазбанк» № НОМЕР_5 , банківською картою «Укргазбанк» № НОМЕР_6 , банківською картою «Монобанк» № НОМЕР_7 , банківською кратою «А-банк № НОМЕР_10 , банківською картою «Приватбанк» № НОМЕР_11 , які належали ОСОБА_7 (т.2 а.с.14).

Рапортом від 09.10.2020 (т. 2 а.с. 15).

Дорученням від 09.10.2020 про проведення досудового розслідування (т. 2 а.с. 16-17).

Повідомленням від 09.10.2020 про початок досудового розслідування (т. 2 а.с. 18-19).

Постановою про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у кримінальному провадженні від 09.10.2020 (т. 2 а.с. 20).

Витягом з ЄРДР від 09.10.2020 зареєстровано кримінальне провадження № 0000692 по факту незаконного заволодіння особистими документами, а саме: паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 , ідентифікаційним кодом № НОМЕР_3 , посвідченням водія серії НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 21).

Рапортом від 09.10.2020 (т. 2 а.с. 22).

Дорученням від 09.10.2020 про проведення досудового розслідування (т. 2 а.с. 23-24).

Повідомлення від 09.10.2020 про початок досудового розслідування (т. 2 а. с. 25-26).

Постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 09.10.2020 (т. 2 а.с. 28-29).

Постановою про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні групі слідчих від 09.10.2020 (т. 2 а. с. 30).

Клопотанням про арешт майна від 27.09.2020 (т.2 а. с. 31- 33).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.09.2020 за участю потерпілого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 (т. 2 а. с. 37-41).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.09.2020 за участю свідка ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_4 (т. 2 а. с. 42-43).

Ілюстративною таблицею до протоколу допиту ОСОБА_21 (т. 2 а.с. 55).

Протоколом огляду речей і документів від 30.10.2020 (т. 2 а.с. 61).

Також судом досліджено речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

19.07.2023 в судовому засіданні досліджені речові докази, а саме: спецпакет «SUD 1131433» з банківськими картками Укргазбанк № НОМЕР_5 , Укргазбанк № НОМЕР_6 , Приватбанк № НОМЕР_11 , Monobank № НОМЕР_7 , А-Банк № НОМЕР_10 ; спецпакет «SUD 1131441» з грошовими банкнотами наступних номіналів: 1 гривня серії НОМЕР_12 ; 1 гривня серії НОМЕР_13 ; 2 гривні серії НОМЕР_14 ; 5 гривень серії УЄ №7608944; 5 гривень серії СЖ №7711341; 5 гривень серії ЮВ №587755; 20 гривень серії ЮЄ №0540611; 20 гривень серії ЮЄ №8401409; 50 гривень серії ФН №6311336; 100 гривень серії УЄ №5360630; 200 гривень серії CM №2037128; 500 гривень серії ЦВ №5139396; 500 гривень серії БР №6379030; 500 гривень серії ХД №4321997; 500 гривень серії ВР №9886153; спецпакет «SUD 1131432» з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 ; спецпакет «SUD 1131431» з шкіряним чохлом для ключів та трьома ключами та металевою візитницею; спецпакет «SUD 3009023» з сумкою-барсеткою чорного кольору.

Інші речові докази сторони не клопотали досліджувати.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

Щодо клопотань сторони захисту про визнання доказів очевидно недопустимими (т.1 а.с.229-249, 250-255).

Суд відхиляє твердження сторони захисту, що доручення від 27.09.2020 заступника начальника СВ ОСОБА_22 надане слідчому СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_23 на проведення досудового розслідування по факту відкритого заволодіння майном, яке належить ОСОБА_7 є незаконним, і як наслідок всі вчинені процесуальні дії та здобуті докази є недопустимими.

Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України - керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, керівник (начальник) Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Отже, законодавчо визначено, що заступники зазначених посадових осіб можуть виконувати функції керівника органу досудового розслідування.

З огляду на наведене, відсутні підстави для визнання недопустимим доручення від 27.09.2020 про проведення досудового розслідування.

Суд відхиляє твердження сторони захисту, що доказ - протокол огляду місця події від 26.09.2020 року є очевидно недопустимим, а вилучене в ході огляду майно не може бути речовими доказам, оскільки матеріали справи не містять доказів проведення незаконних слідчих дій на які посилається захисник, а навпаки міститься заява ОСОБА_4 про добровільну видачу слідчому банківських карт, грошових коштів, ключів, візитниці, технічного паспорту, водійського посвідчення, які належали ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 184).

Також, необхідно зазначити що, при допиті обвинуваченого, останній не заперечував наявність у нього вищевказаного майна, яке належить ОСОБА_7 .

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.09.2020 та ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.10.2020 про накладення арешту на вищевказане майно (т. 1 а.с. 227-228).

Положеннями ст. 87 КПК України, визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України). Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України. З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Виходячи з наведеного, доручення від 27.09.2020 та протокол огляду місця події від 26.09.2020 року є допустимими доказами, оскільки вони не призвели до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України.

Не визнання ОСОБА_4 своєї вини за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, суд розцінює як намагання останнього уникнути відповідальності за скоєні злочини, оскільки зазначена позиція обвинуваченого була спростована сукупністю досліджених при судовому розгляді доказів.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення до вчиненого, те, що ОСОБА_4 вину не визнав, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, неодружений, працюючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в алкогольному сп`янінні.

Також судом враховується і думка потерпілого ОСОБА_7 , який при призначенні ОСОБА_4 міри покарання поклався на розсуд суду.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України ОСОБА_4 було вчинено 26.09.2020 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкцією ч. 1 ст. 357 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк, а санкцією ч. 3 ст. 357 КК України - штрафу до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином, строк притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч. 1 ст. 357 , ч. 3 ст. 357 КК України закінчився 26.09.2023 року, з моменту вчинення ним кримінального правопорушення пройшло більше 3 років, протягом яких останній не ухилявся від слідства та суду, не змінював місце проживання, тобто перебіг строків давності не зупинявся.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку-п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення від слідства та суду не ухилявся, нового кримінального правопорушення не вчинив, тому є всі підстави для звільнення його від відповідальності.

Таке роз`яснення міститься і в постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику звільнення особи від кримінальної відповідальності».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження в цій частині.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешти, накладені на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК, підлягають скасуванню.

Цивільний позов у даному кримінально провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 368, 369, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000669 від 27.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, закрити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.09.2020 у справі №295/11729/20 на чорну шкіряну сумку типу «бананка» скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.10.2020 у справі 295/11730/20 на посвідчення водія, видане ОСОБА_7 , серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Сітроен», серії НОМЕР_9 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_2 ; ідентифікаційний код № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , та поміщено до спец пакету № SUD 1131432, банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_6 ; банківську карту «Монобанк» № НОМЕР_7 ; банківську карту «А Банк» № НОМЕР_10 ; банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_11 , які були поміщенні до спец пакету № SUD 1131433, грошові кошти: купюра номіналом 500 гривень № ВР 9886153; купюра номіналом 500 гривень № ХД 4321997; купюра номіналом 500 гривень №БР 6379030; купюра номіналом 500 гривень № ЦВ 5139396; купюра номіналом 200 гривень № СМ 2037128; купюра номіналом 100 гривень № УЄ 5360630; купюра номіналом 50 гривень № ФН 6311336; купюра номіналом 20 гривень № ЮЄ 8401409; купюра номіналом 20 гривень № ЮЄ 0540611; купюра номіналом 5 гривень № ЮВ 587755; купюра номіналом 5 гривень № СЖ 7711341; купюра номіналом 5 гривень № УЄ 7608944; купюра номіналом 2 гривні № СР 6391835; купюра номіналом 1 гривня № СН 6738944; купюра номіналом 1 гривня № УУ 7926449 скасувати.

Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Ситроен» Берлинго, серії НОМЕР_9 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_2 ; ідентифікаційний код № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 ; банківську картка «Укргазбанк» № НОМЕР_5 ; банківська картка «Укргазбанк» № НОМЕР_6 ; банківська карта «Монобанк» № НОМЕР_7 ; банківська карта «А Банк» № НОМЕР_10 ; банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_11 , грошові кошти: купюра номіналом 500 гривень № ВР 9886153; купюра номіналом 500 гривень № ХД 4321997; купюра номіналом 500 гривень №БР 6379030; купюра номіналом 500 гривень № ЦВ 5139396; купюра номіналом 200 гривень № СМ 2037128; купюра номіналом 100 гривень № УЄ 5360630; купюра номіналом 50 гривень № ФН 6311336; купюра номіналом 20 гривень № ЮЄ 8401409; купюра номіналом 20 гривень № ЮЄ 0540611; купюра номіналом 5 гривень № ЮВ 587755; купюра номіналом 5 гривень № СЖ 7711341; купюра номіналом 5 гривень № УЄ 7608944; купюра номіналом 2 гривні № СР 6391835; купюра номіналом 1 гривня № СН 6738944; купюра номіналом 1 гривня № УУ 7926449; чорну шкіряну сумку типу «бананка» - повернути власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_24