Справа № 627/64/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутську подання начальника Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області щодо вирішення питання про застосування норм Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Костянтинівка Краснокутського району Харківської області, українки, громадянки України, маючої неповну середню освіту, не працюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої 02 березня 2023 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненої від відбуття призначеного покарання з випробуванням на три роки на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, -

встановив:

До суду надійшло подання начальника Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області щодо вирішення питання про застосування норм Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

В обґрунтування подання зазначено, що 12.04.2023 до Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 02.03.2023 стосовно ОСОБА_4 , яким останню засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільненої від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3ст. 76 КК України. Водночас, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), яким змінено поняття «вартості викраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна, як ознаки складів злочинів, передбачених ст. 185, 190, 491 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна, шахрайстві чи розтраті чужого майна, та який має зворотну дію у часі.

Орган подання зазначає, що на момент вчинення ОСОБА_4 крадіжки вартість викраденого майна становила 560,00 грн, відтак, сума викраденого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2022 році (2481 грн.).

Прокурор у відкритому судовому засіданні подання органу пробації підтримав та вважав за можливе його задовольнити.

Представник Богодухівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву представника органу пробації про розгляд подання за його відсутності, подання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлялася, причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що судом не визнавалася обов`язковою явка засудженої та представника Богодухівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, суд вважає за можливе розглянути подання без їх участі.

Суд заслухавши прокурора, дослідивши подання та додані до нього матеріали особової справи, доходить наступного.

ОСОБА_4 засуджена вироком Краснкоутського районного суду Харківської області від 02.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та звільненої від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з визначенням іспитового строку в 3 (три) роки. Відповідно до ст. 76 КК України на неї покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд зазначає, що 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі за текстом - Закон 3886-IX), відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, та передбачає, що дрібним є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,00 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2481,00 грн.

Отже, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2022 році складає 1240,50 грн. (2481 / 2 = 1240,50).

В свою чергу, починаючи з 09.08.2024 майновим критерієм відмежування дрібної крадіжки, за яку передбачено адміністративну відповідальність, від крадіжки як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2022 році, що становить 2481 грн (1240,50 х 2 = 2481).

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, про що наголосив Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2024 року у справі № 567/507/23.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» належить до закону, яким можуть вноситися зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Оскільки, з набранням чинності Законом 3886-IX, втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», який встановлював, що кримінальним правопорушенням визнавалась крадіжка майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (в 2022 році становить 250,80 грн), то саме Закон 3886-IX скасовує кримінальну протиправність діяння - крадіжки, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2022 році становить 2481,00 грн), тому відповідно до вимог ст. 5 КК України має зворотну дію в часі.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Враховуючи викладене, а також те, що на момент вчинення ОСОБА_4 правопорушення не перевищували 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то остання є засудженою за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого вона підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання начальника Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області щодо вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_4 норм Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 03 березня 2024 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі, звільненої на підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання з випробуванням на три роки, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке вона була засуджена.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1