УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 р. Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

у ході чергового підготовчого судового засідання з розгляду обвинувального акта, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0000506 від 21.06.2024 та клопотання прокурора про звільнення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця, громадянина України, уродженця с. Мар`янівка, Маловисківського району, Кіровоградської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, у відповідності до вимог ст. 89 КК України раніше не засудженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - «солдат»,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

Учасники судового провадження:

Сторона обвинувачення -

прокурори Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Згідно з оголошеним у судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем обвинувальним актом у кримінальному провадженні за № 0000506 від 21.06.2024, ОСОБА_3 31.01.2023 уклав контракт про проходження військової служби з командиром військової служби НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та того ж дня розпочав проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ). Відтак, ОСОБА_3 з моменту укладення контракту, тобто з 31.01.2023, набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2023 № 80, солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду навідника 2 розвідувального відділення, 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2024 № 32, солдата ОСОБА_3 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Відтак будучи військовослужбовцем за контрактом і проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно з ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно з обввинувальним актом, ОСОБА_3 бвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, в умовах воєнного стану, 18.03.2024 в період доби і до 17 години 00 хвилин, - моменту виявлення відсутності без поважних причин, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , на понад три доби та був відсутній на службі без поважних причин до 24.10.2024, а саме до моменту його затримання працівниками поліції.

Тобто, у період з 18.03.2024 по 24.10.2024 військовослужбовець ОСОБА_3 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував. Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_3 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувальний акт поступив до Франківського районного суду м. Львова 29 жовтня 2024 року від прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та в порядку ст. 35 КПК України, перееданий судді.

Згідно з ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року, призначено підготовче судове засідання розгляду обвинувального акту.

На стадії підготовчого судового засідання, яке відбулося в черговий раз з підстав, зазначених в протокольних ухвалах судового засідання, прокурором - публічним обвинувачем у кримінальному провадженні ОСОБА_4 подано клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності до якої долучив письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 від 26.10.2024, за змістом якої, командир погоджується вирішити позитивно питання зарахування ОСОБА_3 до складу військовослужбовців ввіреної йому військової вчастини.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор покликається на те, що на даний час набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким внесено зміни до положень ст. 401 КК України, зокрема частиною 5 вказаної статті визначені умови звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за вчинення злочинів, повязаних із проходженням військової служби. Просив задовольнити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, беручи участь в режимі відеоконференції, проти задоволення клопотання прокурора не заперечував. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та дав згоду на закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України. При цьому, ОСОБА_3 запевнив суд, що бажає продовжити військову службу та просив суд врахувати, що він має письмову згоду командира військової частини НОМЕР_4 і бажає проходити військову службу у цій військовій частині, мотивуючи тим, що в ній проходить службу його брат.

При цьому, судом в судовому засіданні з повідомлених даних обвинуваченим встановлено, що відповідно до положень ст. 89 КК України він не вважається раніше засудженим.

У той же час, документальні підтвердження про відсутність попередніх засуджень у обвинуваченого, на які покликаються орган дізнання та прокурор публічний обвинувач у кримінальному провадженні, а саме на довідку ОСК МВС України № від 17.07.2024 про відсутність попередніх засуджень у ОСОБА_3 , то суд визнає таку недопустимою, оскільки відповідь сформована іноземною, рашистькою мовою, що суперечить ст. 29 КПК України.

З цих підстав, суд вважає констатацією факту, що в ході дізнання з розслідування кримінального провадження № 0000880 від 29.08. 2024 року МВС України надаючи довідку сформовану іноземною мовою, порушило вимоги ст. 10 Конституції України статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України.

Суд також визнає констатацією факту, що в ході дізнання з розслідування та під час судового розгляду вказаного кримінального провадження органом дізнання та стороною публічного обвинувачення у кримінальному провадженні котрими використовувалася вказана вище довідка, теж порушено вумоги ст. 10 Конституції України, статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України.

Відтак, заслухавши висновки прокурорів та пояснення обвинуваченого, вивчивши матеріали справи та подане прокурором клопотання про закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує командира військової частини після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та зобов`язує звільнену особу не пізніше 72 годин прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 ст. 401 КК України, визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України на виконання ухвали Галицького районного суду м. Львова , йому оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. У подальшому ОСОБА_3 звернувся до прокурора з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у звязку з тим, що бажає продовжити проходження військової служби.

В судовому засіданні прокурор публічний обвинувач просив суд звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закрити провадження з підстав, передбачених п. 5 ст. 401 КК України, надавши при цьому згоду командира військової частини НОМЕР_3 .

В ході судового розгляду питань, що стосуються заявлених клопотань, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд, вирішти питання про проходження ним військової служби у військові й частині НОМЕР_4 , тобто у військовій частині де проходить службу його брат. У підтвардження такого клопотання надва суду Письмову згоду командира військової частини НОМЕР_4 .

В черговому судовому зпасіданні прокурорка державний обвинувач у кримінальному провадженні, яка здійснювала повноваження на підставі постанови керівника та доручення прокурора який затвердив обвинувальний акт, заперечень щодо визначення військової частин, а саме А- 7344, не мала.

Згідно пипсьмової згоди, командування вказаної військової частини дає згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Судом роз`яснено обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата

грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_3 виявив бажання повернутися та проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження військової служби, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у кримінальній справі за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Суд наголошує, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені ч. 5 ст. 401 КК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, що роз`яснено обвинуваченому, і останній погодився на закриття кримінального провадження з цих підстав, а отже, відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 44, ч. 5 ст. 401 КК України ст. 182, п.1 ч. 2 ст. 284, ч.4 ст. 286, статтями 288, 314, 369 - 372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000506 від 21.06.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України з підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 вказаної норми закону, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 відрядити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини НОМЕР_4 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через суд, який постановив ухвалу.

У випадку відсутності апеляційних скарг, ухвала набирає законної сили з 25 листопада 2024 року.

Копію ухвали скерувати командирам військових частин НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , а також ОСОБА_3 , до виконання.

Про виконання ухвали суду, повідомити суд у порядку та строки, передбачені законом.

Суддя ОСОБА_6