Справа № 159/4949/24
Провадження № 1-кп/159/598/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 24.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання, не маючи ліцензії на зберігання чи оптову/роздрібну торгівлю тютюновими виробами, в порушення вимог Законів України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, 23.05.2024 приблизно о 22.00 годині незаконно придбав з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи в лісі поблизу села Волошки Ковельського району незаконно виготовлені тютюнові вироби без марок акцизного податку загальною кількістю 2 480 пачок, а саме: марки «Marshall Classic» червоного кольору - 1080 пачок, марки «Marshall Power» чорного кольору - 180 пачок; марки «Marshall Classic» червоного кольору - 900 пачок; марки «Marshall Power» чорного кольору - 320 пачок.

Продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на отримання прибутку ОСОБА_4 , 23.05.2024 в період часу з 22.00 години по 22.50 годину транспортував з метою збуту вищезазначені незаконно виготовлені тютюнові вироби автомобілем марки «Volkswagen passat b7» д.н.з. НОМЕР_1 з лісу поблизу села Волошки Ковельського району до Локомотивного депо в м. Ковель, що за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично володіючи ними зберігав з метою збуту в локомотиві ТЕЗЗАС2027 та автомобілі марки «Volkswagen passat b7» д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказані незаконні дії ОСОБА_4 були виявлені та припинені працівниками правоохоронних органів. Так, 24.05.2024 в період часу з 00.01 години до 02.08 годину в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , у кабіні локомотиву ТЕЗЗАС2027, на якому ОСОБА_4 працював машиністом, та в автомобілі «Volkswagen passat b7» д.н.з. НОМЕР_1 , виявлені та вилучені незаконно виготовлені тютюнові вироби без марок акцизного податку загальною кількістю 2 480 пачок, а саме: марки «Marshall Classic» червоного кольору - 1080 пачок, марки «Marshall Power» чорного кольору - 180 пачок; марки «Marshall Classic» червоного кольору - 900 пачок; марки «Marshall Power» чорного кольору - 320 пачок.

Зазначеними умисними діями, які виразились у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, а також транспортуванні з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, яка укладена 25.07.2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

За умовами угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторонами узгоджено міру покарання за ч.1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Таку позицію щодо покарання сторони мотивували ступенем небезпечності вчиненого діяння, даними про особу підозрюваного, наявністю обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутністю обтяжуючих покарання обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив існування обставин за пред`явленим обвинуваченням, вину визнав, просив угоду про визнання винуватості затвердити.

При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд керується таким.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, який за приписами ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Шкода даним злочином завдана лише державним і суспільним інтересам.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням статей 50, 65 КК України.

Так, узгоджуючи покарання за ч.1 ст.204 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі сторони угоди врахували дані про особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштований, повністю визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину, що є пом`якшуючими покарання обставинами, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

На переконання суду таке покарання є достатнім та необхідним з огляду на конкретні обставини вчинення злочину.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_4 розуміє характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, усвідомлює наслідки укладення угоди та затвердження її судом, які полягають у обмеженні права оскаржувати вирок згідно з положеннями ч.4 ст. 394 та ч.3 ст.424 КПК, а також у відмові обвинуваченого від здійснення прав, передбачених абзацами першим, другим та четвертим п.1 ч.4 ст. 474 КПК, розуміє наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального та кримінального законодавства, інтересам сторін та суспільства.

Аналізуючи викладене суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості необхідно затвердити.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2024 у виді арешту тютюнових виробів - відповідно до вимог ст.174 КПК України необхідно скасувати.

Суд не застосовує спеціальну конфіскацію до транспортного засобу марки «Volkswagen passat b7» д.н.з. НОМЕР_1 ,що перебував у користуванні обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на таке.

Пункт 1 частини дев`ятої статті 100 КПК України передбачає, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Дана процесуальна норма кореспондується з матеріальною нормою права - ст.96-1, ст.96-2 КК.

Зокрема, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 96-1 КК).

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК).

Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Для вирішення питання про обґрунтованість та необхідність втручання держави в право особи на мирне володіння майном, необхідно встановити, чи було таке втручання законним, чи відповідало воно загальному суспільному інтересу, чи забезпечило втручання необхідний справедливий баланс між захистом права власності та вимогами загального інтересу з огляду на свободу розсуду, якою наділена держава у цій сфері.

Отже, при застосуванні конфіскації майна в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

У цьому кримінальному провадженні встановлено, що транспортний засіб марки «Volkswagen passat b7» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , доказів про обізнаність останньої про незаконне використання автомобіля суду не надано, а тому конфіскація транспортного засобу за таких умов буде мати ознаки непропорційного втручання у її право власності.

Керуючись статтями 314, 469, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 25.07.2024 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 24.05.2024, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2024.

Речові докази:

- 108 блоків тютюнових виробів марки «Marshall Classic» червоного кольору без марок акцизного податку (по 10 пачок в блоці) загальною кількістю 1080 пачок,

- 18 блоків тютюнових виробів марки «Marshall Power» чорного кольору без марок акцизного податку (по10 пачок в блоці) загальною кількістю 180 пачок;

- 90 блоків тютюнових виробів марки «Marshall Classic» червоного кольору без марок акцизного податку (по10 пачок в блоці) загальною кількістю 900 пачок;

- 32 блоки тютюнових виробів марки «Marshall Power» чорного кольору без марок акцизного податку (по10 пачок в блоці) загальною кількістю 320 пачок,

які передані на зберігання ФОП ОСОБА_8 , - конфіскувати та знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1