ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642/6042/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/1168/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: оскарження бездіяльності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого заявника, належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника військової частини - ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 01 10 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вищевказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, представник військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нову, якою задовольнити подану скаргу, зобов`язати уповноважену особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 від 09 08 2024 №47/4127.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 09 серпня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 направлено на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, повідомлення від 09 08 2024 року №47/4127 про кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.407 КК України, вчинені військовослужбовцями 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдатом ОСОБА_7 , солдатом ОСОБА_8 та солдатом ОСОБА_9 .

При цьому вказує, що твердження старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідування, розташованого у місті Полтаві (з дислокацією у місті Харкові) в частині надання матеріалів, які підтверджували б обмежену придатність вищеперелічених військовослужбовців, є хибними та не відповідають обставинам справи, так як військовою частиною такі документи не долучались.

Крім того, просить взяти до уваги, що за результатом розгляду рапортів військовослужбовців про погіршення стану здоров`я від 11 03 2024 року останні мали б бути направлені на військово-лікарську комісію, якою було б встановлено ступінь придатності останніх. За наслідком чого приймалося б рішення про необхідність у переміщенні військовослужбовців на інші небойові посади, до інших небойових військових частин або ж в частині звільнення з військової служби. Разом з цим, окреслені військовослужбовці, не дочекавшись відповіді на вказані рапорти про погіршення стану здоров`я, 12 03 2024 самовільно залишили військову частину НОМЕР_1 .

Наголошує, що чинним законодавством не передбачено та не регламентовано процедуру надання оцінки змісту вже затвердженого акту службового розслідування та матеріалам завершеного службового розслідування (так само доопрацювань, доповнень, зміни результатів тощо) зі сторони слідчого чи іншої службової особи органу досудового розслідування, якщо вони досудове розслідування не здійснюють у порядку, передбаченому КПК України, по суті щодо фактів й ознак кримінального правопорушення, виявлених за результатами службового розслідування.

У зв`язку з викладеним апелянт вважає, що у повідомленні командира військової частини НОМЕР_1 від 09 08 2024 року N47/4127 міститься достатньо підстав для внесення відомостей до ЄРДР, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник в судове засідання не з`явився, були належним чином повідомленим про дату та час судового засідання. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього не надходило.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив розглянути її без його участі.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності заявника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до апеляційного суду, 26 09 2024 року до слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова надійшла скарга представника військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання даним правоохоронним органом повідомлення за вих.№47/4127 від 09 08 2024 року, поданого командиром вищезазначеної військової частини ОСОБА_10 , про вчинення, як на його думку, військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В обґрунтування своєї скарги заявник посилався на те, що відомості в ЄРДР про злочин на даний час не внесені. У зв`язку з цим просив слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою про вчинення злочину та розпочати досудове розслідування.

Відмовляючи заявнику в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що заявнику не було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, матеріали заяви повернуті слідчим на доопрацювання у зв`язку з їх неналежним оформленням. Так, слідчий суддя, виходячи з того, що в діях слідчого Другого СВ (з дислокацією в м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, на даний час відсутня бездіяльність, оскільки заява про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 фактично не розглянута та рішення щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не прийняте, дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зокрема п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як вбачається з матеріалів скарги, 09 08 2024 року військова частина НОМЕР_1 в порядку ст.214 КПК України звернулась до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення стосовно військовослужбовців 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ознаками ч.5 ст.407 КК України.

З відповіді старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_11 від 29 08 2024 року №36536-24/15-02-2/17828 зкп-24/п, вбачається, що відомості за вказаним повідомленням військової частини НОМЕР_1 внесені не були, а матеріали було повернуто на доопрацювання до військової частини з тих підстав, що в них мались акти ВЛК, якими вищезазначених військовослужбовців визнано обмежено придатними до військової служби, тобто вони не мали находитися на вищевказаних бойових посадах (а.с.28).

Внаслідок цього військова частина, в особі ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді зі скаргою, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а саме на бездіяльність уповноваженої особи Другого СВ (з дислокацією в м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 09 08 2024 року.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Так, висновок слідчого судді є хибним з огляду на те, що факт повернення Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, матеріалів службового розслідування до військової частини НОМЕР_1 і є відмовою у внесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, у листі Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, чітко вказано про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Тобто слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, не вбачаючи у діях військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ознак кримінального правопорушення, відмовив у внесенні відомостей до ЄРДР, повертаючи при цьому повідомлення скаржнику.

Слідчим суддею у оскаржуваній ухвалі не надано оцінку підставам повернення матеріалів за фактом вчинення військовослужбовцями можливих неправомірних дій, а лише зазначено, що такі матеріали повернено у зв`язку із неналежним оформленням.

Вимоги ст.ст.216, 218 КПК України щодо підслідності військового кримінального правопорушення та місце проведення досудового розслідування у повідомленні дотримано.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню. Разом з цим колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати уповноважених посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві розглянути повідомлення представника в/ч НОМЕР_1 від 09 08 2024 року, прийняти рішення в межах компетенції та надати заявнику відповідь.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 303-306, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 01 10 2024 року про відмову в задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії, - скасувати.

Апеляційну скаргу представника військової частини - ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві розглянути повідомлення представника в/ч НОМЕР_1 від 09 08 2024 року, прийняти рішення в межах компетенції та надати заявнику відповідь.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4