Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2598/24
Номер провадження 1-кп/711/353/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 05.01.2024, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гельмязів Золотоніський район Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 05.01.2024, стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. 04.12.2023 ОСОБА_5 затриманий у порядку п.1 ч.1 ст.208 КПК України, оскільки цю особу застали під час вчинення злочину. 05.12.2023 у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. 05.12.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.02.2024 включно. Одночасно судом, підозрюваному ОСОБА_5 , визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 186 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступних обов`язків: - прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; - не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну; - носити електронний засіб контролю. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 05.02.2024. 22.01.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/2840/24-к продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 до 04.03.2024. Одночасно судом, підозрюваному ОСОБА_5 , визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 186 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) грн., з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - носити електронний засіб контролю. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 04.03.2024. 20.02.2024 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. 27.02.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва у справі № 757/9234/24-к продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 до 26.04.2024 включно. Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 26.04.2024. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.04.2024 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб до 20.06.2024, з можливістю внесення застави у розмірі 186 (ста вісімдесяти шести) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19.06.2024 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб до 17.08.2024, з можливістю внесення застави у розмірі 186 (ста вісімдесяти шести) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні. Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Під час застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірена обґрунтованість підозри та встановлені наявні ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, що оцінено в сукупності із даними про особу обвинуваченого. Ризики які встановлені під час досудового розслідування передбачені ст.177 КПК України не зменшились та залишаються бути наявними. У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Останній усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Також, враховуючи зв`язки обвинуваченого в кримінальному середовищі, обвинувачений перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності; існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності, для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом; існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України -вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується: Вказаний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений може і надалі вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення з метою отримання доходу, що може стати підставою для продовження вчинення аналогічних та інших кримінальних правопорушень, оскільки збут наркотичних засобів та психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток. Разом з цим, на думку сторони обвинувачення на даний час існує наявність ризику, який обґрунтовується запровадженням, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» правового режиму воєнного стану в Україні. Так, відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в п. 8 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 як відповідний ризик має ураховуватися запровадження воєнного стану та збройна агресія в Україні. Фактичні обставини злочинів, інкримінованих обвинуваченому свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби обвинуваченого ухилитися від суду, а також для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні. Обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав. При обранні особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду. Враховуючи тяжкість вчинення злочину та усвідомлення обвинувачення невідворотності покарання за його вчинення, відсутність постійного джерела доходу, а досудовим слідством встановлено, що він існував за рахунок ведення злочинної діяльності, існує ризик того, що обвинувачений буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду та може продовжувати злочинну діяльність. У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до обвинуваченого є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Підстави, які б свідчили про неможливість утримання обвинуваченого в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я у органу досудового розслідування відсутні. Беручи до уваги вищевикладене просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000012 від 05.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів. ???Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави в 186 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні. ???Визначити необхідність виконання обвинуваченим ОСОБА_5 у разі сплати застави та звільнення з-під варти наступних обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: ??прибувати за кожною вимогою суду; ??не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду: ??повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; ?? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що ризики, на які вказує прокурор, на даний час значно зменшилися. Крім того, зазначив, що судом досліджено ряд доказів, а тому ОСОБА_5 вже не має можливості вплинути на пояснення, осіб у яких вони відібрані. Тому ризик впливу на свідків є недоведеним. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, а саме дружину та малолітню дитину, а тому ризик переховування від суду також непідтверджений. Крім того вважає, що причетність його підзахисного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення нічим не підтвердилася, а тому просив суд змінити стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В разі залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив суд зменшити розмір застави, оскільки застава, яку визначено раніше є не помірною для її сплати його підзахисним.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника та просив суд змінити стосовно нього запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

05.12.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до стосовно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.02.2024 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 186 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 передбачених ч.5 ст.194 КПК України

22.01.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/2840/24-к продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 04.03.2024. з можливістю внесення застави у розмірі 186 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев?яносто дев?ять тисяч двісті двадцять чотири) грн., з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

20.02.2024 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.02.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва у справі № 757/9234/24-к продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 до 26.04.2024 включно.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.04.2024 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, з можливістю внесення застави у розмірі 186 (ста вісімдесяти шести) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19.06.2024 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, з можливістю внесення застави у розмірі 186 (ста вісімдесяти шести) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 17.08.2024.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного обвинуваченого, експерта , спеціаліста у цьому ж провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, зокрема окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду за обставин викладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити даний злочин.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Під час застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірена обґрунтованість підозри та встановлені наявні ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, що оцінено в сукупності із даними про особу обвинуваченого.

Ризики, які встановлені під час досудового розслідування та на які вказує прокурор передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а тому у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Останній усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності, для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, обґрунтовується тим, що обвинувачений може і надалі вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення з метою отримання доходу, що може стати підставою для продовження вчинення аналогічних та інших кримінальних правопорушень, оскільки збут наркотичних засобів та психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 з правом внесення застави, визначеної ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 27.02.2024, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відсутністю підстав для зміни запобіжного заходу, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст.197 КПК України, а саме на 60 днів, тобто до 03.10.2024 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 186 (ста вісімдесяти шести) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні. У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч.8 ст.182 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Суд приймає до уваги доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , які були викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_5 , проте вважає, що у даному випадку зазначені доводи, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає. Позицію захисту, щодо зменшення розміру визначеної раніше застави, в зв`язку з її великим розміром та не можливістю внесення, суд не приймає до уваги, оскільки захисником не надано доказів того, що визначена застава є непомірною для її внесення. Крім того, суд вважає, що визначена застава, в разі її внесення, зможе забезпечити відповідну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 183, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.10.2024 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 186 (ста вісімдесяти шести) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 224 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч.8 ст.182 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1