Справа № 212/3087/24
У Х В А Л А

08 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисниці обвинуваченого ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції) розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001641від 26.11.2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, надійшло до суду 25 березня 2024 року.

Щодо обвинуваченого застосований запобіжний захід - тримання під вартою, останній день тримання під вартою 24.08.2024 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання і вважала доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на ризики вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органу досудового розслідування чи суду, а також впливу на свідків. Оскільки розглянути кримінальне провадження до закінчення дії запобіжного заходу не виявляється можливим просила продовжити його дію.

Обвинувачений та захисниця просили розглянути можливість визначення альтернативного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки тримання під вартою є досить суровим запобіжним заходом, а ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, неофіційно працює та має на утриманні мати 1938 року народження.

Обвинувачений підкреслив, що вважає обвинувачення безпідставним, а запобіжний захід занадто суворий.

Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема переховуватися від органів суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У своєму клопотанні прокурор посилається на те, що на теперішній час існують ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В обґрунтування наявності ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду прокурор зазначає, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків. Ці обставини можуть свідчити про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду та відбування покарання у разі визнання його винуватим або перешкоджання кримінальному провадженню шляхом неявки до суду.

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення прокурором обґрунтований тим, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів та знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного злочину.

При вирішенні питання продовження запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, неодружений, є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Згідно із пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, такі підстави мають бути чітко вказані.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_4 суд враховує наведені вище обставини, існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що у кримінальному провадженні при обґрунтуванні клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 і запобігти вказаним ризикам, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

При цьому, суд враховує доводи сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 в частині можливості змінити запобіжний захід на домашній арешт з огляду на наявність зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 195, 199, 201, 202, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення в бомбосховище (укриття) при оголошенні повітряної тривоги, найближче до місця перебування під домашнім арештом;

2) з`являтися за викликом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну (за наявності);

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом визначити у два місяці, тобто до 07 жовтня 2024 року включно.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та негайно доставити його до місця проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до відповідного відділу поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Відповідному органу Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_4 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1