печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000278 від 20.11.2023, підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

10.10.2022 прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000278 від 20.11.2023, підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народженн.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000278, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2023, за підозрою зокрема ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (з останніми змінами та доповненнями), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 (з останніми змінами та доповненнями), маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів для особистого збагачення, вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кваліфіковано за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, яке відноситься до кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та веде за собою значний суспільний резонанс, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

28.02.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м. Вуглегірськ, Донецької області, громадянину України, українцю, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

23.04.2024 постановою керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

24.05.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000278 від 20.11.2023 до шести місяців, тобто до 28.08.2024.

25.06.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 23.08.2024 включно.

09.07.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, тобто про підозру у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту наркотичного засобу, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в великих та особливо великих розмірах, вчинене організованою групою - кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 307 КК України.

12.08.2024 процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва прийнято рішення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів іншій стороні в порядку ст. 290 КПК України.

20.08.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 19.09.2024.

17.09.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 16.10.2024.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені кримінального правопорушення:

Підстави підозрювати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази зокрема:

1. Рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 20.11.2023;

2. Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 22.11.2023;

3. Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 22.11.2023;

4. Протоколом огляду місця події від 18.12.2023;

5. Протоколом за результами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.12.2023;

6. Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 19.12.2023;

7. Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.12.2023;

8. Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.12.2023;

9. Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.01.2024;

10. Висновком експерта №28/10-32/10 від 09.01.2024;

11. Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 12.01.2024;

12. Протоколом огляду місця події від 11.01.2024;

13. Протоколом огляду місця події від 11.01.2024;

14. Протоколом огляду місця події від 11.01.2024;

15. Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 11.01.2024;

16. Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 11.01.2024;

17. Протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 15.01.2024;

18. Протоколом огляду місця події від 28.01.2024;

19. Протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 02.02.2024;

20. Протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 02.02.2024;

21. Висновком експерта №21-22/8 від 20.02.2024;

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити та застосувати запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, зазначали, що з матеріалів справи прокурором не виконано вимог ст. 199 КПК України та не викладено обставин щодо ризику або перешкоджання завершенню досудового розслідування якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а тому воно не підлягає задоволенню, разом з цим, вказана підозра ОСОБА_6 необґрунтованою, а доводи скоєння інкримінованого злочину взагалі відсутні, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснювати дії, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не були доведені, при цьому ОСОБА_6 одружений, має на утриманні малолітнього сина та доньку, позитивно характеризується за місце роботи та проживання, займається підприємницькою діяльності, має незадовільний стан здоров`я, а саме: хронічну тріщину заднього проходу.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

28.02.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м. Вуглегірськ, Донецької області, громадянину України, українцю, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

23.04.2024 постановою керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

24.05.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000278 від 20.11.2023 до шести місяців, тобто до 28.08.2024.

25.06.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 23.08.2024 включно.

09.07.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, тобто про підозру у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту наркотичного засобу, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в великих та особливо великих розмірах, вчинене організованою групою - кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 307 КК України.

12.08.2024 процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва прийнято рішення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів іншій стороні в порядку ст. 290 КПК України.

20.08.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 19.09.2024.

17.09.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 16.10.2024.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; його міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання; строк фактичного проживання у цій місцевості де він проживає, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2024 № 757/9971/24-к до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосовано запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28.04.2024 включно.

30.04.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/18601/24-к клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні № 00000278 ОСОБА_6 , повернуто, враховуючи, що сторона обвинувачення не підтримує вказане клопотання у тому вигляді, в якому воно подане, та виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчий суддя задовольнив заяву та повернув вказане клопотання стороні обвинувачення для доопрацювання.

З 30.04.2024 до 25.06.2024 до підозрюваного ОСОБА_6 не було застосовано жодного запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя вважає, що необхідно відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить продовження вчинення злочинів.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000278 від 20.11.2023, підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вуглегірськ, Донецької обл., громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів), запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000278 від 20.11.2023, до 10.12.2024.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 10 грудня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчих слідчої групи у кримінальному провадженні, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 10 грудня 2024 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1