УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув подане в кримінальному провадженні № 0001300 від 29.09.2023 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК, клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зазначає, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому розслідується кримінальне провадження № 0001300 від 29.09.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 (з подальшими змінами та доповненнями) у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 180 від 21.06.2023 військовослужбовця ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-санітара 3 взводу охорони роти охорони цієї військової частини, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Приблизно о 07 год 45 хв. 30.06.2023 під час ранкового шикування особового складу підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , було виявлено відсутність військовослужбовця ОСОБА_5 , який самовільно залишив місце служби.

Після цього, наказом командира військово частини НОМЕР_1 за № 343 від 13.07.2023 було призначено проведення службового розслідування за вказаним фактом, за результатами якого не встановлено поважних причин самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_5 .

У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.

У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.

У разі оголошення Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

В разі оголошення Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який станом на 30.06.2023 припинений або скасований не був.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Демобілізація комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Разом з тим, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, відповідно до вимог п. п. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог п. п. 1-4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в порушення вимог п. п. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. п. 1-4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, приблизно о 07 год 45 хв. 30.06.2023 самовільно залишив місце служби у військовій частині НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , та перебуває поза межами служби по теперішній час.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_5 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби та його причини не повідомив, та проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із виконання військових обов`язків.

24.09.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

24.09.2024 підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук у зв`язку із тим, що його місцезнаходження невідоме.

07.10.2024 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного.

13.11.2024 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 був затриманий підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання, а досудове розслідування було відновлене.

Таким чином, строк розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 31.12.2024.

14.11.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.11.2024.

Слідчий зауважує, що закінчити розслідування у строк до 14.11.2024 не можливо, так як не проведено усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, зокрема не допитано свідків вчинення кримінального правопорушення, які на даний час перебувають у районі виконання бойових дій.

Посилаючись на продовження існування процесуальних ризиків, які полягають у можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, слідчий просить задовольнити клопотання, продовжити строк тримання під вартою до 31.12.2024 року.

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний заперечував можливість задоволення клопотання.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на відсутність належних доказів на підтвердження існування обумовлених у клопотанні ризиків.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що грунтується на доданих до клопотаннях матеріалах.

Слідчим суддею встановлено процесуальний ризик, зазначений у клопотанні та оцінка якому надавалась слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким, зокрема, є: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

До вказаного висновку слідчий суддя приходить як з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує особі в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, так і інших відомостях про особу, соціальних зв`язках. Так, на думку слідчого судді, підозрюваний не може характеризуватись тим рівнем соціальних зв`язків, які за критеріями обтяжувального та зобов`язального прояву свідчили би про достатні стримуючі фактори.

Приймаючи до уваги необхідність виконання та завершення процесуальних дій, зокрема, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення та продовжує строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 31.12.2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1