Справа № 340/691/18
Провадження № 1-в/347/49/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , подав до суду клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою Косівського районного суду від 18.11.2019 року на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:1592 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови площею 0,0332 га, що по АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що на день накладення обтяжень на земельну ділянку і виконання рішення суду про накладення арешту на вказану земельну ділянку, вона належала ОСОБА_5 на праві власності і це право ніхто не оспорював. На даний час відомо, що потерпіла у справі №340/691/18 ОСОБА_6 за заявою якої було накладено арешт на вказану земельну ділянку, немає будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_7 , на якого судом був покладений обов?язок відшкодування їй матеріальної і моральної шкоди, і вона не оспорювала належність ОСОБА_5 вказаної земельної ділянки. Крім того, кримінальне провадження розглянуто по суті і судове рішення (вирок) набрало законної сили, а ухвалою Косівського районного суду від 22.03.2024 року з цих підстав знято арешт з земельної ділянки площею 0,15 га, на яку також було накладено арешт ухвалою суду від 18.11.2019 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання та скасування арешту на вказану у клопотанні земельну ділянку.

Суд, перевіривши доводи клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження, перевіривши та дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Так, ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2019 року накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:1592 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови 0,0332 га в АДРЕСА_1 , власником якої згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є ОСОБА_5 (зворот а.с.4).

Відповідно до приписів ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, обов`язок довести обґрунтованість заяви про скасування арешту майна та відсутність підстав для його збереження лежить на особі, яка її подає.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Беручи до уваги викладене, оцінюючи наявні матеріали клопотання та кримінального провадження з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, суд звертає увагу, що арешт на земельну ділянку був накладений з метою забезпечення виконання рішення суду в частині відшкодування потерпілій матеріальної і моральної шкоди. На даний час потерпіла немає жодних претензій до засудженого, в судове засідання по розгляду скасування арешту на майно не зв?явилась, що підтверджує відсутність у неї будь-яких претензій до вказаного майна.

Окрім того, як вбачається із матеріалів оглянутого судом кримінального провадження №340/691/18, ухвалою Косівського районного суду від 22.03.2024 року було скасовано арешт накладений ухвалою Косівського районного суду від 18.11.2019 року на земельну ділянку площею 0,15 га., кадастровий номер :01:001:0054, яка належить на праві власності ОСОБА_8 , яка набрала законної сили та ніким не оскаржувалась.

А тому, приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суддя вважає можливим скасувати арешт на вказану у клопотанні земельну ділянку, а клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись статтями 170-174, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту на майно задовольнити.

Скасувати арешт земельної ділянки кадастровий номер :03:001:1592 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови площею 0,0332 га, розташованої по АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 21.08.2019 року, накладений на підставі ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2019 року у кримінальному провадженні №340/691/18 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1