Справа № 953/8767/24
н/п 1-кс/953/8149/24
"04" листопада 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
захисника адвоката ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жданівка Донецької області, громадянина РФ, військовослужбовця, командира відділення НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,
04 листопада 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введений воєнний стан на всій території України, який продовжений у встановлений законом порядку.
Так у період часу, починаючи з лютого 2022 року по вересень 2022 року територія с. Петро-Іванівка, с. Колодязне, с. Фиголівка та частина території Куп`янського району Харківської області була окупована збройними формуваннями РФ.
Орган досудового розслідування встановив, що під час тимчасової окупації населених пунктів Дворічанської селищної громади Куп`янського району Харківської області у командира роти НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася в населених пунктах с. Петро-Іванівка та с. Колодязному, ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на вчинення кримінальних правопорушень на території Куп`янського району, зокрема: проведення незаконних обшуків домоволодінь, підприємств, установ з метою виявлення матеріальних цінностей, незаконного заволодіння транспортними засобами та майном шляхом порушення законів та звичаїв війни.
До вказаної злочинної діяльності ОСОБА_8 залучив у тому числі заступника командира роти НОМЕР_2 ЛНР ОСОБА_9 , командира відділення НОМЕР_2 ЛНР ОСОБА_6 , стрілка НОМЕР_2 ЛНР ОСОБА_10 та гранатометника НОМЕР_2 ЛНР ОСОБА_11 , громадянина РФ ОСОБА_5 (голова АДРЕСА_2 ) та чоловіка на ім`я ОСОБА_12 .
Так наприкінці березня 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в с. Колодязне Дворічанської селищної громади Куп`янського району Харківської області, будучи озброєними, із застосуванням психологічного тиску, незаконно заволоділи транспортним засобом «ВАЗ 2107», темно-зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким перебував у користуванні старости Дворічанської селищної ради ОСОБА_14 , спричинивши тим самим шкоду у розмірі 44 470,00 грн.
Також у середині квітня 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, прибули на територію ТОВ «Агротрейд», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
Орган досудового розслідування встановив, що зазначені вище особи, перебуваючи у приміщенні будівлі за вищевказаною адресою, будучи озброєними вогнепальною зброєю, чинили психологічний тиск на ОСОБА_15 та безпідставно звинувачували його у продажі спиртних напоїв військовослужбовцям ЗС РФ. Після чого ОСОБА_9 незаконно заволодів мобільним телефоном «NOMI», color: Black+Red, model: i5011, IMEI НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_15 , спричинивши тим самим шкоду у розмірі 1 323,00 грн.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що у травні 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули до складського приміщення СФГ «Зоря», що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , звідки вивезли зерно озимої пшениці другого класу, сорту «Богдан», яке у подальшому продали місцевим мешканцям, спричинивши тим самим СФГ «Зоря» шкоду у розмірі 228780 грн.
Крім того, 05 травня 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в с. Колодязне Дворічанської селищної громади Куп`янського району Харківської області, будучи озброєними, із застосуванням психологічного тиску до працівника ТОВ «Дворічанське-Агро» ОСОБА_16 , незаконно заволоділи транспортним засобом «ПАЗ 4234», державний номерний знак НОМЕР_8 , що належить ТОВ «Дворічанське-Агро», спричинивши тим самим шкоду у розмірі 299 277,63 грн.
19 травня 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в с. Колодязне Дворічанської селищної громади Куп`янського району Харківської області, будучи озброєними, із застосуванням психологічного тиску до працівника ТОВ «Дворічанське-Агро» ОСОБА_16 , незаконно заволоділи транспортним засобом «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_9 , що належить ТОВ «Дворічанське-Агро», спричинивши тим самим шкоду у розмірі 305 710,00 грн.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що у травні 2022 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 прибули до ТОВ «Дворічанське-Агро», що розташоване за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. Колодязне, вул. Центральна, 4-А, директором якого є ОСОБА_18 .
Орган досудового розслідування встановив, що зазначені вище особи, перебуваючи у приміщенні будівлі за вищевказаною адресою, будучи озброєними вогнепальною зброєю, чинили психологічний тиск на ОСОБА_18 , у тому числі погрожували йому фізичною розправою.
Після чого ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_12 в ультимативній формі почали вимагати у ОСОБА_18 дозволу на вивіз зернових культур з території складських приміщень ТОВ «Дворічанське-Агро», на що ОСОБА_18 , сприймаючи погрози вказаних осіб як реальні, вимушений був надати дозвіл на вивезення зернових культур з території ТОВ «Дворічанське-Агро».
Так на початку червня 2022 року, більш точний час не встановлений, на територію ТОВ «Дворічанське-Агро» у супроводі ОСОБА_5 та ОСОБА_12 прибули вантажні автомобілі «КАМАЗ» з номерними знаками, зареєстрованими на території РФ, в які за допомогою зерномету були завантажені сільськогосподарські культури, а саме: кукурудза та соняшник.
Орган досудового розслідування встановив, що сільськогосподарські культури, які знаходилися на території ТОВ «Дворічанське-Агро» були вивезені на територію, непідконтрольну Україні, через пункт пропуску до РФ.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_12 залучили до вказаної протиправної діяльності місцевого мешканця ОСОБА_19 , який у разі відсутності вказаних вище осіб здійснював контроль за завантаженням, організацією та вивозом сільськогосподарських культур з території ТОВ «Дворічанське-Агро» на територію непідконтрольну Україні через пункт пропуску до РФ.
Орган досудового розслідування встановив, що внаслідок протиправних дій вищевказаних осіб з ТОВ «Дворічанське-Агро» було вивезено кукурудзу у розмірі 4 389 217 кг на суму 31 808 655 грн 60 коп. та соняшник у розмірі 5 885 416 кг на суму 83 208 011 грн 41 коп.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
24 серпня 2022 року у порядку ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.
Слідчий зазначає, що орган досудового розслідування здійснював виклик ОСОБА_6 (на 24 серпня 2024 року) до СУ ГУНП в Харківській області для вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, шляхом публікації повістки про виклик для вручення письмового повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», а також шляхом направлення повісток через мобільні додатки «Viber», «Telegram», «Signal» «Whats App» та засоби поштового зв`язку АТ «Укрпоштою».
Отже повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: даними заяви ОСОБА_15 , даними протоколів допиту потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , даними висновків експертів, даними протоколу огляду, даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, даними протоколу огляду речей, даними протоколів допиту свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_14 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , даними протоколу огляду місця події, даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується).
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що може спонукати підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території Російської Федерації, оскільки підозрюваний підтримує стійкі зв`язки з представниками РФ. Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки тісно спілкується з військовослужбовцями ЗС РФ та громадянами РФ, які перебувають на тимчасово окупованих територіях України.
Враховуючи викладене та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у органу досудового розслідування виникла необхідність звернутися до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дійшов такого висновку.
24 серпня 2022 року у порядку ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.
З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, тому йому неможливо вручити повістки про виклик особи з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України. У зв`язку з цим повістки про виклик його як підозрюваного на 28, 29 та 30 серпня 2024 року до СУ ГУНП в Харківській області для вручення письмового повідомлення про підозру та для участі в слідчих і процесуальних діях опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» № 172 ( НОМЕР_10 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано.
12 вересня 2024 року слідчим СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_6 .
Положеннями ч. 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 12 вересня 2024 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на непідконтрольній Україні території.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2 ч. 1 ст. 438 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними заяви ОСОБА_15 , даними протоколів допиту потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , даними висновків експертів, даними протоколу огляду, даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, даними протоколу огляду речей, даними протоколів допиту свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_14 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , даними протоколу огляду місця події, даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується).
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджені ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, або вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на непідконтрольній Україні території та має можливість продовжити вчинення злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який зареєстрований на території АРК у м. Севастополі та наразі перебуває на непідконтрольній Україні території, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також відомості про особу підозрюваного в їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного вважає за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що свідчить про високу суспільну небезпечність таких дій, умисно переховується від органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 177 КПК України.
Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя вважає за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, та наразі перебуває на території непідконтрольній Україні, розмір застави слідчий суддя не визначає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя
У порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання особи, яка виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним у той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1