Провадження № 1-кс/643/1109/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652 від 29.07.2024 за ознаками, кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Сектор дізнання Харківського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652 від 29.07.2024 за ознаками, кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

12.09.2024 до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, в межах цього кримінального провадження, про арешт майна, а саме на мобільний телефон Xiomi Redmi 13 С, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Вивчивши клопотання прокурора, приходжу до висновку, що його необхідно повернути до Салтівської окружної прокуратури м. Харкова для усунення недоліків, за таких підстав.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна.

На теперішній час в клопотанні сторони обвинувачення не зазначено фактичних даних щодо засобів зв`язку ОСОБА_3 , який вказаний як фактичний власник вказаного майна, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Узан та інші проти Туреччини» (заяви № 19620/05, 41487/05, 17613/08 та 19316/08) ЄСПЛ зазначив, що судове провадження, яке стосується права на повагу до майна, повинне надавати зацікавленій особі можливість пояснити її справу компетентним органам влади з метою ефективного оскарження заходів, а обмеження прав, викладених у статті 1 Протоколу № 1, не можуть бути обґрунтовані за відсутності змагального судового розгляду, який відповідає принципу рівності сторін.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.10.2020 по справі №724/86/20 (провадження №51-1353кмо21) викладено правовий висновок, що приписами статей 39, 110, ч.1 ст.214 КПК рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови.

Разом із цим, до матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не долучено копію постанови про призначення (визначення) групи слідчих (дізнавачів), які здійснюватимуть досудове розслідування.

Крім того в клопотанні прокурор посилається на процесуальну дії вчинену 11.09.2024 року т.в.о. дізнавача СД ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , якою вказаний мобільний телефон оглянуто та визнано речовим доказом, але постанови не надано.

Зазначені висновки суду співпадають з положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

У відповідності до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 172, 333, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000652 від 29.07.2024 за ознаками, кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1