У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000801 від 20.09.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна із забороною відчуження, розпорядження, користування та вчинення будь-яких реєстраційних дій з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження у кримінальному провадженні, яке вилучене під час обшуку 20.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Xiaomi Hyper OS IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Vodafone» з абонентським номером: НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» INZ2001915.

Обґрунтовуючи клопотання, дізнавач посилається на те, що 20.09.2024 року працівниками ВКП Деснянського УП ГУНП в м. Києві, за адресою: вул. Закревського 15 у Деснянському районі м. Києва, був зупинений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій повідомив, що має при собі наркотичні засоби.

Громадянин ОСОБА_5 , пояснив, що 18.09.2024 він знайшов оголошення на форумі в мережі інтернет з продажу наркотичних засобів у невідомої йому раніше особи, та здійснив замовлення товару для власного вживання, а саме: речовини рослинного походження зеленого кольору та порошкоподібної речовини білого кольору. За придбання товару ОСОБА_5 , здійснив оплату в розмірі 900 гривень на номер картки, який не зберігся. Та в подальшому, 20.09.2024 року приблизно о 16 год. 30 хв., йому надійшло повідомлення в застосунку ТОВ «Нова Пошта», про надходження відправлення № 4119 на поштомат Нової Пошти № 25139 , який розташований за адресою: м. Київ, вул. Закревського 15. Після чого, 20.09.2024 року приблизно о 19 год. 00 хв., вищезазначене відправлення забрав та до нього підійшли працівники поліції, які запитали чи має останній при собі заборонені у обігу речі, на що останній повідомив, що так та у подальшому в ході огляду місця події добровільно надав для вилучення вищезазначене відправлення.

20.09.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: - мобільний телефон Xiaomi Hyper OS IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Vodafone» з абонентським номером: НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» INZ2001915.

21.09.2024 постановою дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП У м. Києві тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

20.09.2024 відповідні відомості були внесені до ЄРДР за реєстраційним №0000801 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з походженням майна.

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, іншим способом перешкоджати досудовому розслідуванню, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на вказане майно.

В судове засідання дізнавач не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Власник майна ОСОБА_5 про судове засідання з розгляду клопотання дізнавача про накладення арешту на майно повідомлений належним чином. В судове засідання не з`явився. Дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 до суду надано письмові пояснення, відповідно до яких нею було повідомлено ОСОБА_5 про необхідність прибути у судове засідання, однак він повідомив про неможливість прибути, оскільки перебуває в іншому місті, про відкладення судового розгляду не просив.

З огляду на положення ч.1 ст. 172 КПК України, відповідно до якого клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, а неприбуття в судове засідання з розгляду клопотання про арешт майна осіб, повідомлених належним чином, не перешкоджає його розгляду, також, зважаючи на розумність строків, як основну засаду кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд клопотання про арешт майна за відсутності зазначених осіб.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, дізнавач звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, оскільки є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання дізнавача відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Дізнавач в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події 20.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню, оскільки вказане в клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173,369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000801 від 20.09.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майноіз забороною відчуження, розпорядження, користування та вчиняти будь-які реєстраційні дії з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження у кримінальному провадженні, яке вилучене під час обшуку 20.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Xiaomi Hyper OS IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Vodafone» з абонентським номером: НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» INZ2001915.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1