Справа № 456/3790/24
Провадження № 1-кс/456/823/2024
УХВАЛА

слідчого судді

24 липня 2024 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР,

за участю:

представника скаржника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,-

встановив:

Захисник ОСОБА_4 подав до суду скаргу в якій просить зобов`язати службових осіб Стрийського РУП ГУНП Львівської області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 24.05.2024 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 16.05.2024 року, в період часу з 17:00 год. по 21:00 год., працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , умисно, діючи протиправно, вчиняли відносно ОСОБА_3 дії, які полягали в утримуванні його під парканом у подвір`ї РТЦК на вулиці протягом чотирьох годин, без можливості задоволення його природних потреб (у їжі, воді, користування туалетом), а також висловлюванні в його адресу погроз фізичною розправою.

Погрози та знущання працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 заподіяли ОСОБА_3 сильні моральні страждання, адже кожну погрозу він сприймав як реальну. Цьому також сприяла наявність у працівників РТЦК при собі вогнепальної зброї, яку вони час від часу тримали в руках під час висловлення погроз в його адресу. Також моральні страждання, пригнічення та мучення ОСОБА_3 були покликані неможливістю справлення природних потреб, адже зі сторони працівників РТЦК йому не надавалось ні їжі, ні води, ні можливості скористатись туалетом. Протягом усього часу перебування на території ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 забороняли відходити від паркану та вільно пересуватись як по території РТЦК, так і виходити за його межі.

Вказані дії були вчинені відносно ОСОБА_3 з метою примушування його у вчиненні дій, що суперечать його волі (змушували пройти ВЛК у конкретний проміжок часу у конкретному закладі охорони здоров`я), а також з метою його залякування та подальшого його підкорення незаконним вимогам.

Заява про злочин за вказаним фактом була подана ОСОБА_3 24.05.2024 року до Стрийського РУП ГУНП в Львівській області. В поданій заяві заявник просив внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та направити витяг з ЄРДР за адресою, зазначеною у заяві.

Станом на день подання скарги, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внесені не були. Жодної відповіді, повідомлення та витягу з ЄРДР, заявник не отримав.

Скаржник у судове засідання не прибув, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки перебуває на амбулаторному лікуванні, скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі покликаючись на викладені у скарзі обставини і просить її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення скарги, оскільки немає підстав для внесення відомостей до ЄРДР так як ідеться про роботу РТЦК під час призову на військову службу. З приводу звернень ОСОБА_3 , Стрийським РУП йому надано відповідь від 14.06.2024 про припинення перевірки, у зв`язку з відсутністю ознак складу правопорушення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наведені у скарзі аргументи та долучені матеріали, суд доходить такого висновку.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Відповідно до вимог статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вілповідно ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно частини 1 ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до частини 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 30 червня 2020 року № 298, передбачено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані норми вказують на те, що до ЄРДР вноситься не будь-яке повідомлення чи заява, а заява чи повідомлення, яка містить короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, тобто суспільно небезпечного винного діяння (дія або бездіяльність) вчиненого суб`єктом злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає то вони не можуть вважатися такими, які відповідають вимогам ст. 214 КПК України і які повинні бути внесені до ЄРДР.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Таким чином, не всі повідомлення з якими звертаються особи до органів досудового розслідування підлягають реєстрації за правилами встановленими ст. 214 КПК України, а тільки ті, які містять обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, або містити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність в сенсі кримінального процесуального кодексу України може мати місце лише у разі - надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений відповідними повноваженнями вносити дані до ЄРДР: наявність в заяві інформації, яка свідчить про ознаки кримінального правопорушення; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Відповідно до статті 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Обґрунтування прийнятого рішення.

Судом встановлено, що 24.05.2024 ОСОБА_3 подав до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КК України, в якій зокрема зазначив, що 16.05.2024 року, в період часу з 17:00 год. по 21:00 год., працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , умисно, діючи протиправно, вчиняли відносно нього дії, які полягали в утримуванні його під парканом у подвір`ї РТЦК протягом чотирьох годин, без можливості задоволення його природних потреб (у їжі, воді, користування туалетом), а також у висловлюванні в його адресу погроз фізичною розправою. Вказані дії були вчинені відносно ОСОБА_3 з метою примушування його у вчиненні дій, що суперечать його волі (змушували пройти ВЛК у конкретний проміжок часу у конкретному закладі охорони здоров`я), а також з метою його залякування та подальшого його підкорення незаконним вимогам.

Вказане звернення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал національної поліції України» Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області 28.05.2024 за №5573.

У скарзі зазначено, що станом на день подання такої, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внесені не були.

Стрийським РУП ГУ НП у Львівській області суду надано матеріали перевірки розгляду звернення ОСОБА_3 , зареєстровані в ЄО №5051 від 16.05.2024, та №5573 від 28.05.2024.

У довідці від 11.06.2024 про результати проведення перевірки за вказаними зверненнями зазначено, що суть звернення прохання вжити заходів до працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зі слів заявника заставляли його проходити ВЛК. В ході проведення перевірки опитано ОСОБА_3 та отримано відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої ОСОБА_3 на військову службу за загальною мобілізацією не призивався. Встановлено, що інформація, зазначена в зверненнях, не знайшла своє підтвердження та відсутні ознаки правопорушення. За результатами перевірки підготовлено відповідь заявнику, а матеріали скеровано в архів Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області.

Згідно відповіді Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 14.06.2024 на звернення ОСОБА_3 від 16.05.2024 та 28.05.2024 розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», за результатами перевірки прийнято рішення про припинення подальшої перевірки у зв`язку із відсутністю ознак складу правопорушення.

Зі змісту скарги та заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 16.05.2024 працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 змушували пройти ВЛК у конкретний проміжок часу у конкретному закладі охорони здоров`я.

Таким чином ОСОБА_3 розумів і був обізнаний про те, що він був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого проходження військово-лікарської комісії та інших дій працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 під час дії воєнного стану.

Указом Президента України №64/20211 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України було постановлено затвердити Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України від 08.05.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» Верховною Радою України постановлено затвердити вказаний Указ Президента України №271/2024 від 06.05.2024.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом № 2105-IX від 3 березня 2022 року, оголошено та проведено загальну мобілізацію, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України.

Враховуючи викладене, суд, проаналізувавши скаргу адвоката ОСОБА_4 та долучені до матеріалів справи документи, приходить до обґрунтованого висновку, що така скарга носить узагальнений характер, не наведено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, чикороткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, такі дані викладені в формі незгоди з діями працівників РТЦК.

Таким чином ОСОБА_3 розумів і був обізнаний про те, що він був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого проходження військово-лікарської комісії та інших дій працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 під час дії воєнного стану.

Такі обставини не є і не можуть слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки не містять жодних обставин і даних про ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Сама тільки назва заяви про вчинення кримінального правопорушення, без зазначення в ній жодних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та ознак вчинення кримінального правопорушення не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою, обставини, викладені в скарзі не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись статями 214, 216, 303-307, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Відмовити в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали буде оголошено 25.07.2024 о 09.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1