У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002312 від 17 листопада 2023 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002312 про накладення арешту.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хмельницький» з приводу того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 самовільно, без дозволу ОСББ "Хмельницький" захопив 79,7 кв.м, шляхом збільшення загальної площі квартири АДРЕСА_1 .

27.02.2024, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, дізнавачем Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві винесено постанову про визнання речовим доказом об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_2 та частини даху(тераси), оскільки вказане нерухоме майно являється об`єктом кримінально протиправних дій.

Прокурор надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його з підстав, які у ньому наведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно із ч. 2 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

У відповідності до ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 цього Кодексу.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою дізнавача Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві від 27 лютого 2024 року визнано речовим доказом об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_2 та частини даху(тераси).

Враховуючи викладене, з метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження вказаних речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на третій рівень (поверх) та дах (терасу), які є складовими частинами об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , яка на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування квартири від 02.05.2024 належить ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частки та ОСОБА_6 у розмірі 2/3 частки, із забороною вчиняти будь-які дії відносно вказаного майна, зокрема із забороною користуватись та розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна будь-якими особами та із забороною проводити будівельні роботи та здійснювати реконструкцію вказаного нерухомого майна для забезпечення його зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні № 0002312 від 17 листопада 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1