Справа № 522/7749/24
Провадження по справі № 1-кп/522/2724/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 07.01.2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, з середньою освітою, заміжньої, який зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

06.01.2024 року приблизно о 20:00 год., більш точного часу в ході дізнання не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , у дворі дому, де зустріла раніше незнайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та влаштувала із ним конфлікт в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 в ході конфлікту, раптово наблизившись до потерпілого нанесла вісім ударів дерев`яною палкою, яку тримала в правій руці в область обличчя, а саме в лобну ділянку та область носу та правого ока, два удари в область правого передпліччя, один удар по лівій кисті та ще один удар в область живота, внаслідок чого ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження.

Зазначеними умисними діями ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синця (1) та садна (1) в лобній ділянці зліва, синця (1) та саден (3) на спинці носу ближче до перенісся, синця (1) на нижній повіці правого ока, синця (1) та садна (1) на правому передпліччі, садна на лівій кисті по тильній поверхні (1), в правій здухвинній ділянці (1), данні тілесні ушкодження, як окремо так і разом мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженим Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнала в повному обсязі та підтвердила обставини, викладенні в обвинувальному акті, та пояснила суду, що дійсно, 06.01.2024 року, перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , у дворі дому, сиділа з сусідкою на лавочці, побачила, як незнайомий їй раніше ОСОБА_6 , який був у нетверезому стані та прийшов разом з її сусідом ОСОБА_7 , штовхнув самокат її онука. Вона встала, щоб забрати самокат, однак потерпілий, штовхнув її, вдарив у груди, прижав до стінки, та намагався вдарити її головою по обличчю, однак вона встигла відвернутися. В цей час онук побіг покликати її чоловіка на допомогу. Коли чоловік вибіг, вони із потерпілим зчепилися. Після чого вона схопила дерев`яну палку, якою почала бити потерпілого, куди саме не пам`ятала, у різні частини тіла, щоб відтягнути його від свого чоловіка, який є інвалідом ІІІ групи. Також зазначила, що звернулась до поліції із заявою щодо спричинених їй потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_3 визнала, у вчиненому щиро розкаялася, попросила вибачення у потерпілого, вказала, що зробила для себе відповідні висновки, просила суд суворо не карати, готова понести покарання у виді штрафу.

Захисник обвинуваченої просила суд врахувати щире каяття її підзахисної, та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в межах санкції статті.

Прокурор просив призначити обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. Суд враховує подану потерпілим заяву про розгляду кримінального провадження без його участі.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Також прокурором на підтвердження спричинення тілесних ушкоджень потерпілому долучено висновок експерта №400 від 24.04.2024 року та висновок експерта №49 від 16.02.2024 року, згідно яких в результаті дій ОСОБА_3 . 06.01.2024 року ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 містять склад кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 125 КК України, та суд кваліфікує його за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Мотивування прийнятого рішення.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 .

Призначаючи обвинуваченій особі покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка є громадянкою України, офіційно не працевлаштована, має середню освіту, заміжня, зареєстрована та проживає в м. Одеса, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, раніше не судима.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує те, що вона щиро розкаялася у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Згідно ч. 1 ст. 53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою та досягне своєї мети.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, не обирався.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз відсутні та цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 15, 50, 53, 65, 125 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що згідно п. 10 ІІІ Розділу Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, відповідно до вимог частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, а саме:

- CD диск з КТ-сканами головного мозку на ім`я ОСОБА_6 у кількості 1 шт.; CD-R диск 700 МВ, на якому знаходиться відеозапис, щодо факту нанесення тілесних ушкоджень від 06.01.2024 року; копію КТ головного мозку з копією опису від 08.01.2024 року, копію консультативного висновку спеціаліста від 11.01.2024 року та копію консультативного висновку спеціаліста від 07.01.2024 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_8