Справа № 953/3493/24
н/п 1-кс/953/5585/24
"29" липня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має неповнолітню дитину, 2009 року народження, працює начальником служби планування мережі ядра АТ "Укртелеком", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,
Під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 , будучи негативно налаштованим проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України, які для забезпечення національної безпеки та оборони України здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації, у період часу не пізніше ніж 04 березня 2024 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , налагодив постійний зв`язок з представником спецслужби РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1
Орган досудового розслідування встановив, що у період часу не пізніше 26 березня 2024 року, більш точний час не встановлений, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України,
Так, ОСОБА_3 з метою реалізації свого протиправного умислу та виконання завдань ОСОБА_8 , діючи умисно та свідомо, шляхом власного спостереження, здійснив дії, спрямовані на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом здобуття інформації та її подальшого використання щодо знаходження та руху підрозділів сил оборони України, які задіяні в наданні відсічі збройної агресії РФ, а саме - здійснив відправлення представнику держави агресора на аккаунт месенджеру, що прив`язаний до номеру телефону НОМЕР_1 , який належить представнику спецслужби РФ ОСОБА_8 , відомості про знаходження та переміщення особового складу, військової техніки та транспортних засобів сил оборони України у вигляді координат з відповідними пояснювальними написами.
Орган досудового розслідування встановив, що поширена ОСОБА_3 інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.
01 травня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: даними відповіді 4 відділу ГВКІБ УСБУ в Харківській області на доручення слідчого від 09.01.2024; даними відповіді 4 відділу ГВКІБ УСБУ в Харківській області на доручення слідчого від 12.01.2024; даними відповіді 4 відділу ГВКІБ УСБУ в Харківській області на доручення слідчого від 18.04.2024; даними відповіді 4 відділу ГВКІБ УСБУ в Харківській області на доручення слідчого від 23.04.2024; даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 01.04.2024; даними протоколу обшуку від 01.05.2024; даними відповіді військової частини НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 травня 2024 року до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28 червня 2024 року без визначення розміру застави.
24 червня 2024 року постановою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 01 серпня 2024 року включно.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року продовжений строк дії, застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31 липня 2024 року.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2024 року продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 01 жовтня 2024 року.
Слідчий зазначає, що з метою закінчення досудового розслідування у строк до 31 липня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій для забезпечення всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, зокрема: виконати процесуальні дії щодо розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; встановити та допитати свідків, отримати відповіді на запити з АТ "Укртелеком", в/ч НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.
Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Також існує ризик того, що ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може знищити речові докази, які мають значення для кримінального провадження, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі у сфері основ національної безпеки України, враховуючи той факт, що підозрюваний добровільно погодився співпрацювати із представниками збройних формувань РФ.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даному етапі досудового розслідування відсутній.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, надав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні клопотання, а у разі продовження строку дії, застосованого щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити розмір застави. Зазначив, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, а обставини, якими прокурор обґрунтовує їх наявність, не підтверджені належними та допустимими доказами. Акцентував увагу, що неефективне проведення досудового розслідування не може бути підставою для продовження строку тримання особи під вартою. Зауважив, що підозрюваний має стійкі соціальні та родинні зв`язки, постійне місце проживання, крім того, на його утриманні перебувають дружина, неповнолітня дитина, та батько, який є інвалідом ІІ групи, та який до того ж має незадовільний стан здоров`я. Вказав, що підозрюваний немає на меті переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому просив обрати щодо свого підзахисного більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній, який на його переконання, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
01 травня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 травня 2024 року до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28 червня 2024 року без визначення розміру застави.
24 червня 2024 року постановою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 01 серпня 2024 року включно.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року продовжений строк дії, застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31 липня 2024 року.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2024 року продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 01 жовтня 2024 року.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові. Доведення таких обставин покладається на слідчого, прокурора.
Слідчий суддя враховує, що пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків, передбачених законом і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні повідомив, що на цьому етапі досудового розслідування ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутній, а тому слідчий суддя перевіряє лише наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме:даними повідомлення про кримінальне правопорушення від 04.01.2024; даними відповіді 4 відділу ГВКІБ УСБУ в Харківській області на доручення слідчого від 09.01.2024; даними відповіді 4 відділу ГВКІБ УСБУ в Харківській області на доручення слідчого від 12.01.2024; даними відповіді 4 відділу ГВКІБ УСБУ в Харківській області на доручення слідчого від 18.04.2024; даними відповіді 4 відділу ГВКІБ УСБУ в Харківській області на доручення слідчого від 23.04.2024; даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 01.04.2024; даними протоколу обшуку від 01.05.2024; даними відповіді військової частини НОМЕР_2 .
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_3 , який має зареєстроване місце мешкання у м. Києві, офіційно працевлаштований, одружений, має неповнолітню дитину, 2009 року народження, тобто має міцні соціальні та родинні зв`язки, раніше не судимий, проте, наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері основ національної безпеки України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, та у випадку засудження останнього за вчинення вказаного кримінального правопорушення, йому може бути призначене лише покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі, тому слідчий суддя вважає, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. До того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.
Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.
Водночас, заявлений слідчим та прокурором ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не конкретизований належним чином та повністю охоплюється іншими встановленим ризиками.
Отже, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_3 хоча і є раніше не судимим, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері основ національної безпеки України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, а також враховуючи, що встановлені ухвалами слідчого судді від 02 травня та 26 червня 2024 року ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Висновок слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищенаведені відомості, у слідчого судді не виникає сумнівів щодо наявності та доведеності ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовує необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, які існували на час застосування цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому злочину.
З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, ризик продовження протиправної поведінки, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
За вказаних підстав слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 у межах строку досудового розслідування, тобто до 26 вересня 2024 року.
Доводи сторони захисту щодо доцільності зміни запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, не усуває зазначених вище ризиків, та як наслідок, можливості ухилення від кримінальної відповідальності, тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, а також беручи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України,
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" у межах строку досудового розслідування до 26 вересня 2024 року включно без визначення розміру застави.
У задоволенні клопотання захисника відмовити.
Строк дії ухвали встановити до 26 вересня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 30 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1