ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/201/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1110/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.27, ч.1 ст.358,
ч.4 ст.358 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2024 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець, зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, 2009 року народження, раніше не судимий, -

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 177 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3009 гривень,

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 59 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1003 гривні.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді штрафу в розмірі 177 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3009 гривень.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2024 року виправлена описка, допущена у вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_9 , та постановлено у резолютивній частині замість «за ч.4 ст.185 КК України - штраф 59 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1003 гривні» вважати правильним «за ч.4 ст.358 КК України - штраф 59 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1003 гривні».

Як встановив суд, на початку травня 2023 року, більш точні дата і час не встановлені, в с. Чистоводівка Ізюмського району Харківської області, більш точна адреса не встановлена, ОСОБА_9 , знайшов не встановлений сайт, діючи умисно, спільно із невстановленою особою по телефону домовився з невстановленою особою про спільне підроблення для нього посвідчення тракториста-машиніста за винагороду, для чого надіслав тому свої фотографію та анкетні дані.

В кінці травня 2023 року, більш точні дата і час не встановлені, через оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» у відділені в м. Ізюм Харківської області ОСОБА_9 отримав від невстановленої підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 31 травня 2023 Держпромспоживслужбою в Київській області, що надає ОСОБА_9 право особі керувати транспортними засобами з відкритими категоріями «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «С», «D», «D2», «Е», «Е2», «F1», «F2», «G1», «G2», «H», з метою його використання.

В рахунок оплати перерахував невстановленій особі грошову винагороду у розмірі 10000 гривень.

5 листопада 2023 року, приблизно об 11.00 годині, за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Веселе, ОСОБА_9 керував трактором «Беларус-892» реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений поліцейським, на його вимогу, умисно пред`явив, використав завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 31 травня 2023 Держпромспоживслужбою в Київській області, що надає ОСОБА_9 право особі керувати транспортними засобами з відкритими категоріями «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «С», «D», «D2», «Е», «Е2», «F1», «F2», «G1», «G2», «H».

В апеляційній скарзі з доповненнями перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме призначене покарання за ч.4 ст.358 КК України за межами вищої межі санкції даного виду покарання.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання: - за ч.5 ст.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України штраф 177 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3009 гривень, - за ч.4 ст.358 КК України штраф 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривні.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 призначити остаточне покарання штраф 177 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3009 гривень. В іншій частині вирок залишити без змін.

Прокурор зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні вироку призначив обвинуваченому за ч.1 ст.358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 59 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1003 гривні, у зв`язку з чим вийшов за межі санкції статті, якою передбачено покарання за вказане кримінальне правопорушення.

У судові засідання Харківського апеляційного суду від 03 червня 2024 року, 22 липня 2024 року та 07 серпня 2024 року обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився.

На адресу, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, обвинуваченому направлялось повідомлення про місце, дату та час апеляційного розгляду, але воно повернулось з відміткою про закінчення терміну зберігання (арк.44-45).

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні регулюється статтею 135 КПК України, згідно з якими особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

31 травня 2024 року телефонограмою за номером телефону, який міститься в матеріалах провадження, обвинувачений ОСОБА_9 був повідомлений особисто про розгляд апеляційної скарги прокурора в Харківському апеляційному суді, який відбудеться 03 червня 2024 року. Під час телефонної розмови обвинувачений повідомив, що він є військовослужбовцем і на даний час знаходиться на Донбасі, у зв`язку з чим не зможе з`явитися у судові засідання Харківського апеляційного суду. Відповідну заяву разом із довідкою про проходження військової служби зобов`язався направити на адресу суду апеляційної інстанції (арк.50).

02 серпня 2024 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла відповідь з військової частини НОМЕР_3 , за підписом командира ОСОБА_10 , про те, що військовослужбовець солдат ОСОБА_9 проходив із 20 березня 2024 року військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . Наказом командира військової частини НОМЕР_4 №150 від 16 травня 2024 року солдата ОСОБА_9 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення) звільнено із займаної у військовій частині НОМЕР_3 посади і зараховано у розпорядження командувача військ оперативного командування. На час перебування у розпорядженні солдат ОСОБА_9 утримується у списках та на всіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_3 (арк.64).

Відповідно до ч.4 ст.405 КК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Зі змісту норм чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.

У зв`язку з викладеним, вислухавши думку прокурора та захисника ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги прокурора без участі обвинуваченого ОСОБА_9 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах провадження, з урахуванням, що в апеляційній скарзі з доповненнями прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вислухавши думку захисника ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд провадження проведено в порядку ст.ст.381-382 КПК України.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація дій останнього за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, судом апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряються.

Відповідно ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши вирок на відповідність вимогам закону, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Так, санкція статті за ч.4 ст.358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Однак, в порушення вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 за ч.4 ст.358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 59 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1003 гривні, у зв`язку з чим вийшов за межі встановлені санкцією вказаної статті.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, та призначив обвинуваченому покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 59 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки таке покарання перевищує максимальний строк, встановлений санкцією цієї статті.

Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, відповідно до п.4 ч.1 ст.413 КПК України, є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

У пункті 4 ч.1 ст.408 КПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок, якщо це не погіршує становище обвинуваченого.

На підставі викладеного, колегія суддів, з урахуванням апеляційної вимоги прокурора, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання за ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд при призначенні покарання ОСОБА_9 за ч.4 ст.358 КК України вийшов за межі максимального строку покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією цієї статті.

Тому колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про необхідність призначення ОСОБА_9 за ч.4 ст.358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Крім того, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 слід визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 177 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на думку колегії, буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України, та, у відповідності до ст. 65 КК України, достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 394, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в редакції змінених апеляційних доводів та вимоги, - задовольнити.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 177 (ста сімдесяти семи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3009 (три тисячі дев`ять) грн. 00 коп.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне призначити ОСОБА_9 покарання у виді штрафу в розмірі 177 (ста сімдесяти семи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3009 (три тисячі дев`ять) грн. 00 коп.

В решті вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий -

Судді: