Справа №567/1157/24
Провадження №1-кп/567/133/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000048 від 21.03.2024 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Острог Острозького району Рівненської області, зареєстроване та фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, тимчасово непрацюючого, згідно ст.89 КК України вважається таким, що не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

19.03.2024 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання потерпілого ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , в ході триваючого конфлікту, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, знаходячись в положенні сидячи зверху на тілі ОСОБА_5 умисно наніс множинні удари кулаками рук по тілу ОСОБА_5 .

Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синця на тілі грудини в проекції 2-3 міжребер`я та синець на 3,5 см нижче описаного; синець на правому плечі по зовнішній поверхні в середній третині; на правому плечі по задній поверхні в нижній третині; 3 синця на правому ліктьовому суглобі; на правому плечі по внутрішній поверхні в верхній та середній третинах; на правому стегні в середній третині по внутрішній поверхні; на правому стегні по передній поверхні в нижній третині; на правому стегні по зовнішній поверхні в нижній третині; на правій гомілці по передній поверхні в середній третині; на лівому плечі по внутрішній поверхні в верхній та середній третинах; на лівому стегні по передній поверхні в середній третині; на лівому стегні по передній поверхні в нижній третині, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №41 від 28.04.2024 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у складеному відносно нього обвинувальному акті, та пояснив, що 19.03.2024 року близько 13 год. він перебував по місцю проживання потерпілого ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_1 , де між ними виник конфлікт з приводу втечі потерпілого ОСОБА_5 з медичного закладу, де він перебував на лікуванні та у зв`язку з небажанням останнього повертатися назад до медичного закладу на лікування, та в ході конфлікту потерпілий висловлювався в його сторону образливими та нецензурними словами, у відповідь на що, він, будучи розлюченим, не стримався та наніс декілька ударів руками по тулубу потерпілого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні встановлено, що обставини справи встановлені даним вироком, а саме місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форма вини і мотиви кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим скоєно кримінальний проступок.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він не одружений, тимчасово непрацюючий, за віком та станом здоров`я є працездатним, по місцю проживання характеризується негативно як особа, яка зловживає алкогольними напоями, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, відносно яких позбавлений батьківських прав згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 28.04.2011 року у справі №2/1713/235/11.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» №68 від 24.03.2024 р. ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє згідно вироку Острозького районного суду Рівненської області від 07.05.2020 року засуджений за ч.1 ст.309 КК України, та згідно ст.89 КК України вважається таким, що немає судимості.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В той же час, відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 122, 124, ч.3 ст.349, ст.ст.370, 374 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1