Справа № 569/7815/24
УХВАЛА

13 серпня 2024 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області в м. Рівне клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої у кримінальному провадженні №0003320 від 03.12.2023 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

Колегією суддів Рівненського міського суду Рівненської області здійснюється судових розгляд кримінального провадження №0003320 від 03.12.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , без визначення розміру застави. Прокурор у клопотанні вказує, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Необхідність у продовженні запобіжного заходу прокурор мотивує наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Прокурор доводить, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 115 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином. Тяжкість покарання, яке загрожує, вказує про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується, свідчить що існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, що обвинувачена може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані, щоб останні змінили показання, або відмовились від дачі показань. ОСОБА_6 не працює, постійного заробітку немає, отже існує ризик, що остання може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Покликаючись на наведене, з метою забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам, прокурор просить задовольнити клопотання, оскільки запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 клопотання прокурора заперечив, вважає, що жоден з ризиків не існує. Просив застосувати щодо обвинуваченої запобіжний захід домашній арешт цілодобово, і з метою уникнення ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, як про це вважає сторона обвинувачення, вказав, що у ОСОБА_6 є близькі родичі, які погоджуються, що ОСОБА_6 проживала у них, де буде утримуватись під домашнім арештом.

Обвинувачена ОСОБА_6 просила застосувати щодо неї запобіжний захід домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, ознайомившись з клопотанням прокурора, колегія суддів приходить до наступного висновку.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, стосовно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 29.04.2024.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26.04.2024, строк застосованого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 було продовжено до 24.06.2024.

Також, ухвалою колегії суддів Рівненського міського суду Рівненської області від 24.06.2024, продовжено щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 22.08.2024.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до положення ст. 178 КПК України (ч.1), при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Прокурором доведено, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 не зменшились та продовжують існувати, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується остання, а також обставини їх вчинення.

ОСОБА_6 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , його тяжкість та суспільну небезпеку, що на думку колегії суддів спонукатиме обвинувачену переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, здійснювати вплив на свідків у кримінальному провадженні, а також, що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, постійного доходу немає.

Отже, існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, а тому слід продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою.

ЄСПЛ визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Враховуючи вищевикладене, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, умисному вбивстві, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людини, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини вчинення кримінального правопорушення та його суспільну небезпечність, відсутність доказів про наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, у своїй сукупності вказує що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та зможуть запобігти вищевказаним ризикам, а також оскільки триває судовий розгляд кримінального провадження, тому є доцільним продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_6 строк тримання її під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої у кримінальному провадженні №0003320 від 03.12.2023 ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, українки, громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 11.10.2024.

ОСОБА_6 утримувати в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3