КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 19 листопада 2024 року, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04 вересня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю в межах строку досудового розслідування, за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язано підозрюваного за кожною вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 31 жовтня 2024 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилається на те, що ОСОБА_6 залишив місце вчиненого злочину, а знаряддя вчинення правопорушення приховав, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зауважує, що в ході досудового розслідування допитано співмешканця СТ «Авіатор» ОСОБА_10 , який повідомив, що у підозрюваного постійно виникають конфліктні ситуації з мешканцями товариства, ініціатором яких він сам і виступає, в тому числі і за участю його дружини.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, відділом розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 01 вересня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0001066, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

02 вересня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

04 вересня 2024 року слідчий ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю в межах строку досудового розслідування, за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язано підозрюваного за кожною вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 31 жовтня 2024 року включно.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора та позицію захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В оскаржуваному рішенні слідчим суддею зазначено, що наведені прокурором ризики, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, зазначено формально та жодним чином не обґрунтовані фактичними даними.

Крім того, не доведено стороною обвинувачення такої обставини як недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, оскільки у клопотанні слідчий лише формально зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, прокурором доведено обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,враховуючи при цьому наявні докази про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому.

Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Окрім того, строк дії оскаржуваної ухвали закінчився 31 жовтня 2024 року та обвинувальний акт у кримінальному провадженні передано до суду для розгляду його по суті.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04 вересня 2024 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 363/4410/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/6122/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.181 КПК України