У Х В А Л А

17.10.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ)

засудженого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_6 про приведення у відповідність до закону вироку щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого

вироком Подільського районного суду м. Києві від 25.10.2021 (справа № 758/4591/20) за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України

У С Т А Н О В И В :

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 04.10.2024 надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку Подільського районного суду м. Києва у відповідність до вимог Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

2. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Підтвердив, що просить звільнити його від призначеного покарання.

2.1. Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» та прокурор не заперечували щодо задоволення клопотання.

3. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

3.1. Вироком Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2021 у справі № 758/4591/20 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

3.2. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.10.2023 (справа № 363/3237/23) звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання скасовано. Засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2021 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

3.3. Відповідно до змісту зазначеного вироку, ОСОБА_7 12.04.2020 року о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи в торгівельному залі магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 71, підійшов до полиць з продажу алкогольних напоїв та впевневшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв пляшку віскі ТМ «Chivas Regal», 40%, 12 років, об`ємом 0,5 л, вартістю 603 гривні 75 копійок (без ПДВ). В подальшому ОСОБА_7 сховав вказане чуже майно під верхній одяг та направився в сторону касової зони. О 16 годині 13 хвилин, пройшовши касову зону без сплати за вказаний товар, ОСОБА_7 направився до виходу з приміщення магазину «АТБ», тим самим намагався повторно таємно викрасти зазначений товар, проте через обставини, які не залежали від його волі, кримінальне правопорушення не було закінчено, хоча він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був зупинений працівником супермаркету.

3.4. Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

3.5. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

3.6. Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

3.7. Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3.8. За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.9. Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

3.10. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

3.11. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

3.12. Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

3.13. Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

3.14. Судом встановлено, що ОСОБА_7 у 2020 році здійснив замах на викрадення чужого майна вартістю 603,75 грн.

3.15. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2020 встановлений на рівні 2102. Отже для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2020 року має перевищувати 2102,00 грн (50 % * 2102,00 грн х 2 = 2102,00 грн).

3.16. Відтак, на день розгляду клопотання діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за замах на викрадення якого останній засуджений не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

4. Враховуючи, що ОСОБА_7 згідно вироку Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2021 здійснив замах на викрадення майна на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто кримінальна караність вчиненого ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись статтями ст. 5, 74, КК України, статтями 376, 535, 537 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2021 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, негайно.

3. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

4. Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_8