Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7578/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/506/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 211 960 грн. та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, має двох малолітніх дітей, не чинить перешкод у здійсненні досудового розслідування, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України,

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави.

Вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не взяв до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх характер, а саме підрив обороноздатності держави у період повномасштабного вторгнення держави- агресора та відбиття збройної агресії РФ, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Наголошує на тому, що під час обшуку ОСОБА_6 з метою знищення доказів протиправної діяльності порушив заборону слідчого та власноруч пошкодив власний смартфон, що свідчить про його протиправну поведінку.

Зазначає, що ОСОБА_6 також зможе продовжувати свою злочинну діяльністю зі сприяння в ухиленні від мобілізації та незаконному перетину державного кордону.

Вказує, що слідчим суддею не враховано положення ч. 6 ст. 176 КПК України, яка є чинною на даний час, та вказує на те, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258- 258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Крім того, прокурор вказує, що слідчим суддею безпідставно проігноровано доводи прокурора про необхідність застосування положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК та невизначення розміру застави, оскільки з огляду на характер вчинених кримінальних правопорушень та триваючу збройну агресію РФ проти України застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави знівелює дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не зможе запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положенням ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Колегія суддів вважає що, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, не врахував вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000085 від 04.07.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України.

Згідно до підозри ОСОБА_6 02.07.2024 близько 15 год., перебуваючи у салоні власного автомобіля Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого неподалік будівлі комунального некомерційного підприємства Обласний перинатальний центр Житомирської обласної ради за адресою: м. Житомир, вул. Романа Шухевича, 2А, надавав юридичну консультацію громадянину України ОСОБА_10 стосовно мобілізації військовозобов`язаних.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_6 під час вказаної розмови з ОСОБА_10 запропонував йому за винагороду у розмірі 10000 доларів США підшукати незаміжню жінку з інвалідністю I чи II групи та організувати укладення між ОСОБА_10 та нею фіктивного шлюбу, внаслідок чого ОСОБА_10 відповідно до вимог чинного законодавства буде мати право на отримання відстрочки від мобілізації.

Продовжуючи злочинну діяльність, 12.07.2024, близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в офісному приміщенні адвокатського бюро «СОЛОМОНЮК ТА ПАРТНЕРИ» за адресою: АДРЕСА_1 , у ході розмови з ОСОБА_10 підтвердив можливість за винагороду організувати укладення фіктивного шлюбу між ОСОБА_10 та жінкою з інвалідністю І чи ІІ групи.

При цьому повідомив про можливість перетину державного кордону України після його укладення, та надав вказівку ОСОБА_10 надіслати йому через ПЗ «Viber» фото копії власного паспорту громадянина України, яку останній виконав, діючи під контролем правоохоронних органів.

Реалізуючи злочинний умисел, 06.08.2024 близько 13 год., перебуваючи в офісному приміщенні адвокатського бюро «СОЛОМОНЮК ТА ПАРТНЕРИ» за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 узгодив з ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів, подальші дії щодо організації укладення фіктивного шлюбу, у тому числі щодо подання заяви на укладення шлюбу через Єдиний державний вебпортал електронних послуг «ДІЯ» (далі ПЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та передання за вказані послуги ОСОБА_10 . ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 2000 доларів США в якості авансу.

У подальшому, 07.08.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи в офісному приміщенні адвокатського бюро «СОЛОМОНЮК ТА ПАРТНЕРИ» за адресою: АДРЕСА_1 , під час розмови з ОСОБА_11 надав йому вказівку скласти автобіографічну довідку для ознайомлення з нею особою, з якою буде укладено фіктивний шлюб, та висловив вимогу про передачу йому раніше обумовленої суми в розмірі 2000 доларів США в якості авансу за послуги з організації укладення фіктивного шлюбу, що виконано ОСОБА_10 під контролем правоохоронних органів.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_6 , не пізніше 08.08.2024 підшукав та запропонував громадянці України, уродженці та мешканці м. Житомира ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що має інвалідність ІІ групи, укласти фіктивний шлюб між нею та ОСОБА_10 , на що вона погодилась та 08.08.2024 близько 12 год. 06 хв. за вказівками ОСОБА_6 через ПЗ «ДІЯ» подала заяву № 5526 про державну реєстрацію шлюбу з ОСОБА_10 .

У свою чергу ОСОБА_6 на виконання свого злочинного умислу у цей же день близько 12 год. 08 хв. у розмові з ОСОБА_10 через ПЗ «Viber» надав йому вказівки щодо заповнення заяви на укладення шлюбу через ПЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та у подальшому надав вказівку ОСОБА_12 підписати вказану заяву з використанням власного електронного цифрового підпису, що вона виконала, скерувавши до Бердичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про державну реєстрацію шлюбу між нею та ОСОБА_10 .

З доказів долучених до клопотання прокурора вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України.

Колегія суддів погоджується, що з доводами клопотання про наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від слідства і суду, розуміючи, як адвокат суворість можливого покарання, а також зважаючи на характер та особливості інкримінованих йому дій, які полягають у сприянні ухиленню від мобілізації та переправленні за кордон, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, підозрюваного, інших осіб; вчинити інше кримінальне правопорушення, з такими висновками погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів бере до уваги характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , проти основ національної безпеки України, а саме перешкоджанням законній діяльності ЗСУ та військових формувань під час дії воєнного стану, тому має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей та інтересів суспільства.

Доводи прокурора, що слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не врахував вимоги ч.6 ст.176 КПК України, заслуговують на увагу з таких підстав.

Як вбачається зі змісту ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258- 258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до підозри, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, входить в перелік кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст.176 КПК України.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні може бути застосовано лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За викладених обставин висновки слідчого судді про можливість застосування застави не відповідають вимогам ч.6 ст.176 КПК України у зв`язку з чим ухвала не може залишатися в силі та підлягає скасування з постановленням нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, колегії суддів вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, вважає за можливе, враховуючи наявність дискреційних повноважень, визначити заставу.

Апеляційний суд зважає і на те, що ОСОБА_6 , сплатив визначену слідчим суддею заставу, визначену майже в максимальному розмірі виходячи з тяжкості злочинів, сімейного стану, наявності утриманців, даних, що він її порушував у продовж майже 50 днів.

Колегія суддів визначає підозрюваному заставу, в передбаченому ч.5 ст. 194 КПК України розмірі - 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 грн. оскільки процесуальний закон не містить заборони щодо визначення застави у даній категорії справ і такий розмір не є завідомо непомірним та зможе враховуючи, що він наближений до максимального розміру, гарантувати дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з врахуванням строків досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави скасувати.

Постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 жовтня 2024 року включно.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., врахувавши раніше внесену заставу по ухвалі слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2024 року в розмірі 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи.

3. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Утримуватись від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за № 0000085 з приводу обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 16 жовтня 2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: