Провадження № 11-сс/824/3688/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Печерського районного суду м. Києва 10.06.2024 р. надійшла скарга ОСОБА_6 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 23.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, відносно прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні поданої скарги.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення поданої скарги в повному обсязі.

Вказує, що слідчим суддею проігноровано доводи поданої скарги на бездіяльність, зокрема щодо того, що в заяві про злочин наведено конкретні обставини скоєння злочину, а також проігноровано вимоги ст. 214 КПК України.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу . Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 23.03.2024 року направив на електронну пошту Офісу Генерального прокурора заяву щодо імовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 . Однак, відомості щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.

Проаналізувавши зміст заяви слідчий суддя встановив, що хоча вона складена таким чином, що має назву, як заява про злочин, але сама по собі вона не містить даних вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

На переконання колегії суддів, такі висновки слідчого судді є обгрунтованими та вмотивованими, оскільки зміст заяви ОСОБА_6 не містить викладу обставин про вчинення кримінального правопорушення. При цьому, у поданій скарзі не наведено жодних фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення, натомість подана заява фактично зводиться до незгоди заявника в участі прокурора при розгляді кримінального провадження.

Посилання заявника на вимоги ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і відсутні підстави для її скасування, в зв`язку чим апеляційна скарга, як безпідставна, задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Головуючий :

Судді :