Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/561/24
Провадження № 1-кп/499/83/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 серпня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 13.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у вчинені кримінального правопорушення ч.2 ст.121 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000231 від 13.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись, що метою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти задоволення даного клопотання заперечували та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики не обґрунтовані, дане кримінальне правопорушення не вчиняв та характеризується обвинувачений посередньо.

Потерпілий також підтримав клопотання прокурора.

Розглянувши заявлене клопотання прокурора та заслухавши думку учасників процесу прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

06.06.2024 ухвалою Іванівського районного суду Одеської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення застави, в межах строку досудового розслідування до 06.08.2024 включно.

Відповідно до положень статей177,178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованих ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, тому суд дійшов висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення і таким чином, негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на що, враховуючи, що судове слідство ще не розпочате, вважає достатніми підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом встановлено, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та до моменту вирішення клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу не змінилися.

При цьому судом враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (К.-Р. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32 Series А, № 182).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Прітті проти Сполученного Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Таким чином, з метою належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оцінюючи у сукупності усі викладені обставини, і підстави, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,370 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 30 вересня 2024 року.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, обвинуваченим у той же строк, з дня її отримання.

СуддяОСОБА_7