УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 26.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 1,6063 га, що розташована на території Станіславчицької сільської ради (колишня Носківецька сільська рада) Жмеринського району Вінницької області, кадастровий номер :05:002:0264, що підтверджується державним актом на право власності серія ЯД № 381009.

Під час передачі вищевказаної земельної ділянки в оренду було виявлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку з такою самою площею і таким самим кадастровим номером на іншу особу.

Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час й державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки із кадастровим номером :05:002:0264 з 03.01.2018 року зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі сертифікату серія та номер ВН0355475 виданого 08.04.1997 року Жмеринською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження цієї ж РДА №328 від 27.11.2017 року.

В подальшому земельна ділянка була передана в оренду Фермерському господарству «Дзялів» на підставі договору оренди землі від 10.01.2018 року.

Оскільки ОСОБА_4 належну йому земельну ділянку кадастровий номер :05:002:0264 не відчужував, а кадастрові номера ділянок на території України не можуть дублюватись, право власності за ОСОБА_5 не могло бути зареєстровано на законних підставах.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб ОСОБА_5 заволоділа належним ОСОБА_4 майном, а саме земельною ділянкою площею 1,6 га, що розташована на території Станіславчицької сільської ради (колишня Носковецька сільська рада) Жмеринського району Вінницької області, кадастровий номер :05:002:0264, яку в подальшому передала в оренду Фермерському господарству «Дзялів» на підставі договору оренди землі від 10.01.2018 року.

Крім цього ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 1,4360 га, що розташована на території Станіславчицької сільської ради (колишня Носківецька сільська рада) Жмеринського району Вінницької області, кадастровий номер :05:002:0220, що підтверджується державним актом на право власності серія ЯД №381050.

При спробі передачі вищевказаної земельної ділянки в оренду було виявлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку з такою самою площею і таким самим кадастровим номером на іншу особу.

Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного рестру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки із кадастровим номером :05:002:0220 з 04.02.2022 року зареєстровано Шершун Оленою В?ячеславівною на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 216, видавник: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу.

До цього з 03.01.2018 року право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :05:002:0220 було зареєстровано за ОСОБА_8 , на підставі сертифікату: НОМЕР_1 виданого 08.04.1997 року Жмеринською районною державною адміністрацією, на підставі розпорядження цієї ж РДА № 327 від 27.11.2017 року.

Земельну ділянку як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_9 було передано в оренду Фермерському господарству «Дзялів».

Оскільки ОСОБА_6 належну їй земельну ділянку кадастровий номер :05:002:0220 не відчужувала, а кадастрові номера ділянок на території України не можуть дублюватись, право власності за ОСОБА_8 не могло бути зареєстровано на законних підставах.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб, ОСОБА_8 заволодів належним ОСОБА_6 майном, а саме земельною ділянкою площею 1,4360 га. що розташована на території колишньої Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, кадастровий номер :05:002:0220, яку в подальшому передав в оренду Фермерському господарству «Дзялів».

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частина 1 статті 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором звертатися до слідчого судді, суду з клопотаннями про арешт майна.

Зазначені земельні ділянки із кадастровими номерами: :05:002:0264, :05:002:0220 необхідно арештувати є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Такими чином, із матеріалів кримінального провадження слідує, що в результаті протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлених на даний час осіб, завдано майнову шкоду ОСОБА_4 і ОСОБА_6 у вигляді незаконного вибуття із їхньої власності земельних ділянок, а тому з метою припинення грубого порушення вимог законодавства у земельній сфері, запобігання можливості знищення, зміни чи відчуження земельних ділянок із кадастровими номерами: :05:002:0264, :05:002:0220, оскільки є достатні підстави вважати, що дані ділянки є об`єктами кримінально-протиправних дій, тому виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказані земельні ділянки, з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування кримінального провадження №0000272 від 26.03.2024.

Враховуючи викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000272 від 26.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України, вищевказане майно, є предметами кримінального правопорушення та визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що зазначене майно, є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000272 від 26.03.2024 на майно, а саме:

- земельні ділянки із кадастровими номерами: :05:002:0264, :05:002:0220, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області та на даний час знаходяться в оренді ФГ «Дзялів».

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя