У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за №0001132, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2024 року засобом поштового зв`язку прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 подано до суду клопотання, яке зареєстровано канцелярією суду 14.06.2024 року, у кримінальному провадженні за №0001132, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучені під час проведення огляду місця події 19.11.2024 року за адресою АДРЕСА_1 , речові докази, а саме: згорток фольги з кристалічною речовиною, яка упакована до спец пакету РSP 1470088 та порожні два зіп із залишками наркотичної речовини, які упаковано до паперового конверту НПУ, мобільний телефон марки «Айфон», який упаковано до паперового конверту НПУ СУ, які вилучено у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, в матеріалах клопотання наявна письмова заява прокурора про розгляд клопотання у його відсутності.

Особа, у якої вилучено майно, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Ужгородського РУП Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001132, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.11.2024 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «19.112024 року до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення, про те, що в АДРЕСА_1 , під час перевірки громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено згорток фольги з кристалічною речовиною».

В ході огляду місця події, проведеного 19.11.2024 року за адресою АДРЕСА_1 у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено згорток фольги з кристалічною речовиною, яка упакована до спец пакету РSP 1470088 та порожні два зіп із залишками наркотичної речовини, які упаковано до паперового конверту НПУ, мобільний телефон марки «Айфон», який упаковано до паперового конверту НПУ СУ.

20.11.2024 року «згорток фольги з кристалічною речовиною, яка упакована до спец пакету РSP 1470088 та порожні два зіп із залишками наркотичної речовини, які упаковано до паперового конверту НПУ, мобільний телефон марки «Айфон», який упаковано до паперового конверту НПУ СУ», визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0001132, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України /постанова про визнання речовими доказами від 20.11.2024 року/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду події від 19.11.2024, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: згорток фольги з кристалічною речовиною, яка упакована до спец пакету РSP 1470088 та порожні два зіп із залишками наркотичної речовини, які упаковано до паперового конверту НПУ, мобільний телефон марки «Айфон», який упаковано до паперового конверту НПУ СУ, які вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, вилучене 19.11.2024 року в ході огляду події, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: згорток фольги з кристалічною речовиною, яка упакована до спец пакету РSP 1470088 та порожні два зіп із залишками наркотичної речовини, які упаковано до паперового конверту НПУ, мобільний телефон марки «Айфон», який упаковано до паперового конверту НПУ СУ, яку вилучено у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6