Справа №639/7298/24
Провадження №1-кп/639/508/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000952 від 26.09.2024 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично утримується в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 15.01.2009 Станично-Луганським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, 06.10.2011 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 31.10.2012 Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 14.01.2016 Новопсковським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 19.02.2016 Марківським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 29.03.2016 Біловодським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці без конфіскації майна, 23.03.2018 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 01.04.2020 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 30.06.2021 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 01.09.2023 звільнений з ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» по відбуттю строку покарання;

-29.10.2024 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі (вирок не набрав законної сили),

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , діючи у період воєнного стану, поширеного на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, 25 вересня 2024 року у період часу з 14:00 по 15:30 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, цілеспрямовано прибув до квартири АДРЕСА_3 , де мешкає незнайомий йому ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки будь-якого майна, поєднаного з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, повторно, спочатку перебуваючи біля вікна зазначеної квартири, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню задуманого злочину, із застосуванням викрутки відчинив вікно, після чого проник до приміщення вказаної квартири, де мешкає незнайомий йому ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для проникнення у житло.

Надалі ОСОБА_5 , перебуваючи на кухні вказаної квартири помітив на столі мобільний телефон Samsung Galaxy A04e 3/32Gb BLACK (SM-A042FZKDSEK), після чого направився до спальної кімнати, де там також помітив на тумбочці ноутбук Dell Latitude 3380 (13.3"TN/Intel Core i3-6006U 2GHz/RAM 8 GB DDR3/ SSD 240GB), саме якими і вирішив заволодіти.

В подальшому ОСОБА_5 діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, таємно заволодів майном, належним ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном Samsung Galaxy A04e 3/32Gb BLACK (SM-A042FZKDSEK), вартістю 2065 грн. 34 коп. та ноутбуком Dell Latitude 3380 (13.3"TN/Intel Core i3-6006U 2GHz/RAM 8 GB DDR3/ SSD 240GB), вартістю 6166 грн. 40 коп., які знаходились в приміщенні квартири.

Після цього ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 8231 грн. 74 коп., яку підтверджено згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4813/24 від 17.10.2024.

31.10.2024 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 (з письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 ), якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , його захисником ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті. ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв проведенню досудового розслідування.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.2024 більш суворим покаранням, призначеним за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 31.10.2024 року.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2024р., цивільний позов до обвинуваченого не заявляє(а.с.32,33)

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали судової справи та кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вказані вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України прокурором було дотримано.

Так, прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 отримано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 від 31.10.2024 року на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000952 від 26.09.2024 року .

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час підготовчого судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, не має будь-яких осіб на утриманні, зареєстрований, раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує наступні обставини.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 року по справі №766/39/17 (провадження №51-8867кмо18) викладено правовий висновок, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Так, вивченням матеріалів кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.2024 року за ч.1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України 25.09.2024 року, тобто до винесення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.2024 року.

Тобто, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 підлягає засудженню за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, надана письмова згода потерпілого на укладення вказаної угоди, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся, речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає..

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2024 року по кримінальному провадженню №0000952 від 26.09.2024 року, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , його захисником ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.2024 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня ухвалення даного вироку, тобто з 13.11.2024 року.

Процесуальні витрати в сумі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_5 на користь приватного експерта ОСОБА_7 , які перерахувати на р/р НОМЕР_1 (к/п а.с. 31).

Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1