Провадження № 1-кс/344/8410/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 02.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И ЛА :

27.11.2024 слідчий ОСОБА_4 , за погодженням прокурора ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування з утриманням у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12», без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи по місцю проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення умисного вбивства, пішла до приміщення кухні, де взяла ніж.

Із ножем ОСОБА_5 повернулась до кімнати, де перебувала малолітня дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та усвідомлюючи, що за допомогою даного ножа, а саме шляхом нанесення удару лезом ножа, вона зможе позбавити життя дитини та бажаючи цього, діючи умисно нанесла два колючих удари ОСОБА_7 у ділянку шиї чим спричинила їй ушкодження у виді відкритої різаної рани шиї з ушкодженням сонної артерії, що спричинило гостру кровотечу. Від отриманих травм малолітня ОСОБА_7 померла на місці події.

03.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяні смерті малолітній дитині, а саме вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

04 жовтня 2024 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 60 днів - до 01.12.2024 включно. ОСОБА_5 утримується під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

На даний час строк дії запобіжного заходу закінчується, у зв`язку з чим виникла необхідність вирішити питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 .

Завершити досудове розслідування кримінального провадження № 0000615 у строк, зазначений у ч. 2 ст. 219 КПК України не представляється можливим, так як необхідно завершити проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , молекулярно-генетичні експертизи, амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваної, висновки яких необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, оскільки вони мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та будуть мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України повністю підтверджується протоколами оглядів місця події від 02.10.2024, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , протоколом проведення слідчого експерименту та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищенаведене та те, що підстав для зміни чи скасування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі за вчинений ним особливо тяжкий злочин;

- п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ще не проведено всіх першочергових слідчих дій;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки вони є її родичами;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрювана з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

У зв`язку з наведеним застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор просив клопотання задоволити з викладених мотивів в клопотанні.

Слідчий підтримав клопотання прокурора.

Підозрювана просила змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обіцяє вживати ліки та не ухилятись від слідства. Чоловік її підтримує.

Захисник просив у випадку можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Врахувати, що його підзахисна має бездоганну репутацію, добру сім`ю.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000615 від 02.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

02.10.2024 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

03.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у тому, що вона підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - умисному вбивстві малолітньої дитини.

04.10.2024 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області підозрюваній ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.12.2024 включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 28.11.2024 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 03.02.2025.

Положеннями ч.3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ймовірна причетність до розслідуваного злочину на даному етапі підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого від 08.10.2024, протоколом огляду місця події від 02.10.2024, протоколом огляду трупа від 02.10.2024, протоколом проведення слідчого експерименту від 02.10.2024, протоколом огляду предмета від 17.10.2024.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваної у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваної, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності припущень слідчого на вказаній стадії кримінального процесу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 її вік, те, що має вищу освіту, заміжня, має на утриманні двох дітей, те, що до затримання проживала в с- АДРЕСА_1 , перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років; включно позитивно характеризується за місцем роботи (характеристики ІНФОРМАЦІЯ_3 та Надвірняського ліцею №3 Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області), а також те, що раніше не судима.

Крім цього, слідчий суддя бере до уваги, що згідно медичних документів, ОСОБА_5 зверталась за допомогою, лікувалась амбулаторно ( довідка КНП «Надвірнянський ЦРЛ» Надвірнянської районної ради), а також має відповідний діагноз (виписка карти амбулаторного хворого №6113/24, від 23.08.2024 за №15255 ( Обласна психо-неврологічна лікарня №3)

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрювану також і до втечі.

Слідчий суддя враховує, що продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі за вчинений нею особливо тяжкий злочин, та за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а саме покарання санкції п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Слідчий суддя також не виключає ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ще не проведено всіх слідчих дій.

Також слідчий суддя не виключає ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки такі є її родичами.

Слідчий суддя також враховує, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрювана з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Однак, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, необхідно завершити проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , молекулярно-генетичні експертизи, амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваної, висновки яких необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження, оскільки вони мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та будуть мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Також слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились та/або наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу.

Одного лише твердження, прохання сторони захисту обрати інший більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт у зв`язку з наявністю у підозрюваної двох малолітніх дітей, не достатньо для переконання, що підозрювана буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінального правопорушення за зазначених у підозрі обставинах.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрювану обов`язків, оскільки підозрювана, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на неї обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , фактичні обставини, які викладені у підозрі, зумовлює наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Так, характер інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, за підозрою у вчиненні нею, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваної, що підтверджує ймовірність її свідомої непроцесуальної поведінки. Відтак, вимагає контролю за поведінкою підозрюваної.

У справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної. При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання для підозрюваної та визнає за реальну небезпеку можливість здійснення нею перешкод слідству у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, дотримуючись принципів співрозмірності між тяжкістю кримінального правопорушення (характером кримінального правопорушення згідно оголошеної підозри) та характером цього запобіжного заходу.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останньої під вартою закінчується 01.12.2024, відсутні обставини на зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання її під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.01.2025, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень органу досудового розслідування і прокурора, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, враховуючи роль останньої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його обставини та індивідуальні особливості підозрюваної. Відтак, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави, враховуючи суспільну небезпечність інкримінованого правопорушення та можливі наслідки, не слід визначати.

Вирішуючи дане питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави, до 25 січня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)».

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали - 29 листопада 2024 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1