У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 30001069 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Гірське, Сєвєродонецького району, Луганської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , пенсіонер за віком, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

встановив:

26.06.2024 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту 11 травня 2024, o i l годині 00 хвилині, ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Toyota», моделі «Yaris Verso», номерний знак НОМЕР_1 в місті Ужгород, по вул. Д. Чепури, біля буд №10, вирішив розпочати рух заднім ходом в напрямку вул. Північної для того, аби сховати авто в тінь дерева, оскільки в той день була сонячна погода. Однак не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинний був і міг їх передбачити, тобто діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та процесу початку руху, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не виконав вимоги п. 10.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001, року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, з моменту виявлення перешкоди для руху, не своєчасно вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не звернувся по допомогу до інших осіб, самостійно здійснив рух заднім ходом та створив небезпеку для руху пішоходу, в результаті чого допустив наїзд на задньою правою частиною авто на пішохода - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухалась по заду автомобіля в бік вул. Північної, прямолінійно вздовж проїзної частини, на відстані одного метру від лівого краю. В результаті наїзду пішохід отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого латерального перелому шийки правої стегнової кістки, з приводу чого проведено хірургічне втручання». Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, можливе їх виникнення у пішохода, при зіткненні з автомобілем, який рухався. Дані тілесні ушкодження по давності виникнення вкладаються в час ДТП, яка мала місце 11.05.2024 року. Дані тілесні ушкодження привели до розладу здоров`я строком понад З тижні (більше як 21 день) і за цією ознакою згідно п 2.2.2. "Правил судовомедичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Своїми діями ОСОБА_4 , порушив вимоги п. 10.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, яким визначено - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення водієм ОСОБА_4 , вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками які настали, а саме отриманням середньої тяжкості тілесних ушкоджень пішоходом.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

17.07.2024 року до суду поступило клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 у якому просить постановити ухвалу про закриття кримінального провадження відносно нього за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, згідно вимог ст.46 КК України.

Аналогічне клопотання надійшло від потерпілої ОСОБА_6 .. Крім того у своєму клопотанні ОСОБА_6 просить провести розгляд справи у її відсутності та задовольнити клопотання, оскільки через свій похилий вік та фізичний стан не може з`явитись у судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений, підтримав клопотання потерпілої просив закрити вказане кримінальне провадження відносно нього на підставі ст. 46 КК України. Пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнає повністю, в повній мірі розуміє суть пред`явленого обвинувачення та визнає всі обставини вчинення ним злочину.

Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття відносно останнього кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України. Крім цього, просила вирішити питання про долю речових доказів, арешт майна та процесуальні витрати.

Як зазначено у ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд, розглянувши клопотання,заслухавши думку учасників провадження,роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

У відповідності до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених уст.46КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов"язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В силу вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років,

Однією з основних умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це скоєння злочину особою вперше.

Як вбачається з наданих прокурором письмових матеріалів, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, обвинувачений повністю відшкодував збитки завдані ОСОБА_6 , вказане підтвердила сама потерпіла у своєму клопотанні.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності заст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, злочин вчинено з необережності, до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше, свою вину визнав повністю, у скоєному щиро кається, повністю відшкодував завдані потерпілому збитки та примирився з ним, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, та обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у відповідності до ст.46 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи наведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2024 року у справі на транспортний засіб марки «Toyota Yaris Venzo» д.н.з НОМЕР_2 підлягає скасування.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України експертиз.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 44,46,286 КК України, 174, п.1 ч.2 ст.284,ст.285,288,314,ст.369-372КПК України,суд,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Кримінальне провадження № 30001069 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2024 року.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «Toyota Yaris Venzo» д.н.з НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України:

- інженерно-транспортної експертизи від 27.05.2024 року № СЕ-19/107-24/5309-ІТ від в розмірі 1893,20 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп;

- інженерно-транспортної експертизи від 28.05.2024 року № СЕ-19/107-24/5310-ІТ від в розмірі 1893,20 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп;

- інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/107-24/5308 від 28.05.2024 в розмірі 1135,92 грн. ( одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 92 копійки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 19.07.2024 року о 14.20 год.

Суддя ОСОБА_1