Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2024 року м. Рівне

Справа № 571/1487/24

Провадження № 11-сс/4815/235/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0000197,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2024 року задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лук`янівка Баришівського району Київської області, громадянина України, військовослужбовця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 11 вересня 2024 року, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження заявлених стороною обвинувачення ризиків, підозрюваний має постійне місце проживання, дружину та дитину з інвалідністю, тобто сталі соціальні зв`язки, він не має достатніх заощаджень для переїзду на нове місце проживання та забезпечення себе найнеобхіднішим у випадку переховування.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Відповідно до приписів вимог ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, що стверджується доказами, зібраними на даний час органом досудового розслідування.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

13 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали провадження за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Зокрема, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду стверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні у особливо тяжкого злочину та згідно з матеріалами клопотання, інкриміновані йому дії були вчинені під час його перебування у с.Глинне Сарненського району Рівненської області, хоча він, будучи військовослужбовцем ЗСУ мав перебувати у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами сторони захисту щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_5 згідно автоматизованої інформаційної бази даних значиться як кривдник, оскільки у першій половині 2024 року до нього застосувались заборонні приписи, він двічі притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дружини.

Окрім того, матеріали даного провадження не містять доказів наявності у ОСОБА_5 постійного джерела отримання доходів. Натомість, як було встановлено слідчим суддею, підозрюваний на даний час ніде не працює, не отримує заробітну плату військовослужбовця, а тому існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вказана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3