У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2024 року м. Ужгород
Обґрунтовуючи клопотання зазначає, що 13.11.2022р о 18.25 год. в м.Мукачево, водій автомобіля марки Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 рухаючись по автодорозі Київ-Чоп в напрямку м. Ужгород, неподалік будівлі «пост поліції» здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого його відкинуло на смугу зустрічного руху, де в цей час рухався в напрямку м. Мукачево автомобіль марки ВАЗ 1193 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який переїхав вищевказаним автомобілем, лежачого на проїзній частині дороги ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.
При цьому, ОСОБА_3 у клопотанні вказує, що на даний час органами досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії та експертизи та підозра у вчинені кримінального правопорушення йому не оголошувалася.
Тривале, на протязі 18 місяців зберігання вищевказаного автомобіля на штраф-майданчику, під відкритим небом, незахищеність від атмосферних опадів та механічних пошкоджень, негативно впливає на його технічний стан та призводить в таких умовах зберігання до його поступової корозії, а відтак і знищення. На даний час кузов автомобіля в багатьох місцях прогнив від корозії металу, автомобільні колеса стали не придатними для використання.
Крім цього, ОСОБА_6 зазначає, що по даному кримінальному провадженню ухвалою Ужгородського міеькрайонного суду скасовано арешт на автомобіль марки Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , який 13 листопада 2022 року здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
На даний час будь-яких доказів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання автомобіля ВАЗ 1193 д.н.з. НОМЕР_2 для виконання завдання кримінального провадження відсутні, а тому ОСОБА_3 у клопотанні просить скасувати арешт автомобіля моделі ВАЗ 1193 д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видане 13.05.2022 року регіональним сервісним центром МВС в Закарпатській області, що належить ОСОБА_3 .
Власник майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. При цьому, від його представника адвоката ОСОБА_7 до суду надійшло клопотання про доручення висновку № 53 комісійної судово-медичної експертизи.
Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Разом з тим, від начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_8 до суду надійшла заява, в якій зазнчає, що за участі автомобіля «ВАЗ 111930» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 проведено, його огляд, у т.ч. експертний огляд в розрізі проведення автотехнічної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу, та транспортно-трасологічного дослідження, проведено слідчий експеримент. Необхідності у проведенні інших слідчих дій, із залученням вказаного транспортного засобу на даний час не має.
Розгляд клопотання просить провести без його участі.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Арешт накладено з метою збереження речового доказу у даному кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За приписами ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Згідно постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
У відповідності до ч. 1ст. 9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.
Слідчим суддею встановлено, що власником вищевказаного транспортного засобу є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При розгляді клопотання про накладення арешту на автомобіль, як на підставу накладення арешту на такий слідчий суддя послався на ту обставину, що автомобіль є речовим доказом у даному кримінальному провадженні і він дасть можливість проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні та судових експертиз.
Згідно наданих слідчому судді доказів вбачається, що на даний час органом досудового розслідування з автомобілем проведені усі необхідні слідчі дії та експертизи.
Щодо скасування арешту майна в частині розпорядження, слідчий суддя вважає, що таке є передчасним, з огляду на те, що даний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, а також те, що кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято, а відтак в органу досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні додаткових слідчих і процесуальних дій.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -
Клопотання задовольнити частково.
У решті вимог клопотання відмовити.
Попередити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачену ст. 388 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1