Справа № 496/2384/24
Провадження № 1-кп/496/433/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Августівка Біляївського району Одеської області, громадянки України, має вищу освіту, яка працює в Усатівській сільській раді на посаді бухгалтера і на даний час перебуває у декретній відпустці, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимою,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2024 року, приблизно о 15 годині 00 хвилині, більш точний час не встановлений, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Carina», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух зі швидкістю приблизно 90 км/год, по автодорозі Р-71, сполучення «Одеса Іванівка», між селищем Набережне та селом Протопопівка, яка має дві смуги для руху транспортних засобів, по одній в кожному напрямку, разом із пасажирами малолітньою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та малолітньою ОСОБА_7 , які усі перебували на задньому пасажирському сидінні. В цей час, ОСОБА_4 , маючи реальну і об`єктивну можливість бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, вибрати безпечну швидкість руху в установлених межах з урахуванням дорожньої обстановки, а також особливостей місцевості та конфігурації проїзної частини, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: п. 2.3 «б» Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; діючи з необережності, була неуважною, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкувала, в установлених межах безпечної швидкості, обрала швидкість руху керованого транспортного засобу, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку і не дає можливість їй постійно контролювати рух ним, на 2 км. 300 метрів автодороги до повороту на м. Одеса, допустила з`їзд з дороги керованого нею автомобіля «Toyota Carina», реєстраційний номер НОМЕР_1 за межі проїзної частини на узбіччя та в кювет, де сталося перекидання даного автомобіля. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_6 заподіяні наступні тілесні ушкодження: закритий компресійний перелом тіла та верхньої суглобової поверхні 12 го грудного хребця. які за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день, згідно п.п.2.2.2. і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Крім того, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру - малолітній ОСОБА_5 заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма у формі забою головного мозку легкого ступеню, уламковий перелом лобної та тім`яної кістки зліва зі зміщенням кісткових фрагментів на товщину кістки, травматичне розходження коронарного та сагітального швів, перелом нижньої стінки лівої орбіти, без зміщення кісткових фрагментів, який супроводжувався параорбітальною емфіземою, яка ускладнилась підапоневротичними крововиливи у лобних, тім`яних та скроневих областях справа, забійна рана присінка носа, множинні садна, гематоми та рани на обличчі в ділянці лобу, носу, параобрітальних ділянках з обох боків, навколоротової ділянки, верхньої губи, закритий перелом лівої ключиці без зміщення уламків, синець в ділянці лівої ключиці, закритий перелом 2 го лівого ребра, забій обох легень, садно в ділянці верхньої лівої здухвиної кістки, та всі вищевказані ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, згідно з п. 2.1.3 «б» «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим малолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Законний представник малолітньої потерпілої, допитаний у судовому засіданні пояснив, що його дружина ОСОБА_4 разом з дітьми і його мамою поїхали в неділю до магазину і через деякий час подзвонили та повідомили, що потрапили в ДТП. На даний час донька ОСОБА_8 почувається добре.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачена свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаялася, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Пояснила, що 21.01.2024 року поїхала з дітьми і мамою до магазину. Під час руху здійснила маневр обгону і не врахувала дорожню обстановку, не була уважна внаслідок чого скоїла ДТП. На даний час донька ОСОБА_8 відвідує дитячий садочок і вона слідкує за її здоров`ям.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу винної, яка повністю визнала себе винною у вчиненому, раніше не судима, позицію потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченої, є матір`ю двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не виявлено, та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Розглядаючи питання щодо призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує характер допущених ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень, наслідки вчиненого та поведінку після вчинення злочину та вважає за необхідне не застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченої, без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК звільнивши її від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченої, суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання запобіжного заходу.

Питання про судові витрати вирішити відповідно до ст.124 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Речових докази підлягають поверненню за належністю власнику.

Керуючись ст. ст. 371-373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотири) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання ОСОБА_4 з випробуванням на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку відраховувати з 26.09.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у загальній сумі 9844,64 грн. (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири гривні шістдесят чотири копійки) за проведення експертиз.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 23.01.2024 року по справі №496/572/24 провадження№ 1-кс/496/294/24 скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Toyota Carina», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченої та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1