Справа № 455/1092/21
Провадження № 1-кп/455/34/2024
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 03.05.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.125 КК України,

за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Старосамбірського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України та ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні 10.09.2024 року потерпілий у кримінальному провадженні за ч.1 ст.125 КК України - ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з тим, що він з ним помирився.

Обвинувачений, зазначивши, що суть пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України та підстава звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі, просив суд закрити кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 не заперечила щодо клопотання потерпілого ОСОБА_6 та просила його задовольнити.

Потерпілий у кримінальному провадженні за ч.1 ст.121 КК України - ОСОБА_5 щодо клопотання потерпілого ОСОБА_6 поклався на думку суду.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо клопотання потерпілого ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений не може вважатися таким, що вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши подане стороною потерпілого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження судом, необхідне встановлення процесуальних та матеріально-правових підстав, визначених відповідно КПК та КК України.

З письмової заяви ОСОБА_6 про примирення вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 примирився з потерпілим ОСОБА_6 , попросив вибачення та запевнив, що більше не допустить відносно нього подібних дій, щиро розкаявся у вчиненому.

Досліджуючи матеріально-правову підставу звільнення від кримінальної відповідальності, суд виходить з наступного.

Приписами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно, окрім інших, однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, вперше.

При цьому особою, яка вчинила кримінальний проступок вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного кримінального правопорушення, двох або більше кримінальних правопорушень вищевказаної тяжкості, які утворюють сукупність, не перешкоджає для застосування ст.46 КК лише за умови, що вони не складають реальної сукупності.

Разом з цим, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.125 КК України, тобто у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які вчинені в різний час та відокремленими діями.

Відповідно до положень ст. 33 КК, якщо особою вчинено два або більше передбачених різними статтями КК кримінальних правопорушень, за жоден з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю кримінальних правопорушень.

Сукупність злочинів може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше злочинів, відповідальність за які передбачено різними статтями КК. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК.

Вказаних висновків суд дійшов враховуючи висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 року у справі №127/31068/19, провадження №51-1868км20.

Згідно пред`явлених обвинувачень, за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 02.05.2021 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із чоловіком своєї рідної сестри - ОСОБА_5 , умисно наніс останньому три удари ножем, а саме: один удар в ділянку грудної клітки зліва та один удар в ділянку черевної порожнини зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткотривалим розладом здоров`я, та один удар в ділянку живота справа, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої в черевну порожнину колотої рани в ділянці передньої черевної стінки справа від середньої лінії живота з пошкодженням верхнього сальника, які згідно висновку експерта відносяться до тяжкого тілесного ушкодження і являються небезпечними для життя в момент заподіяння.

В той же час, за ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 22.02.2024 року близько 08 години 00 хвилин, перебуваючи у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар дерев`яним поліном по голові ОСОБА_6 , чим заподіяв, згідно висновку судово-медичного експерта рану у лівій скроневій ділянці та садно на лівій щоці, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, інкриміновані ОСОБА_3 кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.122 та ч.1 ст.125 КК України утворюють реальну сукупність, що виключає можливість звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки судом не встановлено матеріально-правової підстави для такого звільнення.

Керуючись ст. 314, 288, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України відносно ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1