Справа № 296/6806/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що постановою старшого слідчого СВ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області ОСОБА_6 від 19.09.2007, накладено арешт на частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 . Підставою накладення арешту було забезпечення цивільного позову та можливості конфіскації майна. Як вбачається з постанови ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 таємно викрали майно школи - інтернату №11 (Житомирська спеціальна школа 1 Житомирської обласної ради) на загальну суму 755 грн 45 коп, чим заподіяли матеріального збитку школі.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 26.02.2008, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь школи - інтернату №11 - 755 грн 45 коп заподіяної матеріальної шкоди. Ухвалюючи вирок суд не застосовував конфіскації майна ОСОБА_5 , але й не вирішено питання про скасування накладеного арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 .

Представник заявника вказує на те, що ОСОБА_4 є рідною дочкою та спадкоємицею ОСОБА_5 . Про наявність вказаного арешту спадкоємець ОСОБА_4 дізналась під час оформлення спадщини. Наявність вказаного обтяження перешкоджає оформленню спадщини.

Адвокат ОСОБА_3 , представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, скасувати арешт, накладений на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Прокурор надав заяву, у якій просив клопотання про скасування арешту розглядати у його відсутності, прийняти рішення відповідно до вимог КПК України.

Вислухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали кримінальної справи № 1-475/07, суд доходить до наступного висновку.

Постановою старшого слідчого СВ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області ОСОБА_6 від 19.09.2007, у кримінальній справі № 07/080242, накладено арешт на частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , тобто до набрання чинності КПК України 2012 року.

Отже, до набрання чинності КПК України 2012 року передбачався наступний порядок щодо скасування арешту на майно: на підставі постанови слідчого в порядку ч. 6 ст. 126 КПК України 1960 року, або судом під час попереднього судового засідання в порядку ст. 253 КПК України1960 року, під час ухвалення вироку в порядку ст. 234 КПК України 1960 року або судом в порядку виконання вироку в порядку ст.409, 411 КПК України 1960 року.

З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна, поширюються норми КПК України 1960 року.

Частиною першою статті 409 КПК України в редакції 1960 року визначено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

За змістом п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства», у порядку, передбаченому ст. 411 КПК України, суди вправі вирішувати питання про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову, якщо вироком ці заходи не скасовані.

У пункті 9 Перехідних положень КПК України 2012 року вказано, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, питання про скасування арешту майна, який накладений в межах кримінальної справи, що вирішена в порядку КПК України 1960 року ухваленням вироку, повинно вирішуватися судом, що постановив цей вирок в порядку, визначеному ст. ст. 409, 411 КПК України 1960 року.

У ході дослідження судом матеріалів кримінальної справи № 1-475/07 встановлено, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 26.02.20098 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь школи - інтернату №11 - 755 грн 45 коп заподіяної матеріальної шкоди.

22.09.2019 ОСОБА_5 помер, станом на 06.12.2029 із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулась ОСОБА_4 , що підтвердується листом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 06.12.2019.

Станом на теперішній час арешт, накладений постановою старшого слідчого СВ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області ОСОБА_6 від 19.09.2007, на нерухоме майно, яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_5 , продовжує існувати, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 381033518 від 31.05.2024.

Аналіз наявних в розпорядженні суду матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також недоведеність факту використання вказаного майна, як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, на день розгляду клопотання прокурором не надано підтвердження наявності підстав для продовження дії арешту майна, тому суд вважає, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку про те, що відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, та про відсутність обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння та розпорядження особою своїм майном, а також обумовлювали б подальший арешт майна, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 29, 409, 411 КПК 2012 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, задовольнити.

Арешт, накладений постановою старшого слідчого СВ Житомирського MB УМВС України в Житомирській області ОСОБА_6 від 19.09.2007 на частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 15 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1