Справа № 214/8479/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 20.08.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 12 серпня 2024 року приблизно о 00:00 год., знаходячись біля першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 , підійшов до раніше знайомого ОСОБА_6 , та почав з ним розмову, яка в подальшому перейшла у словесний конфлікт.

В подальшому, у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень останньому. Після чого, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого протиправного умислу, діючи умисно, посягаючи на здоров`я ОСОБА_6 , завдав один удар правою рукою зжатою в кулак в область його обличчя, від чого потерпілий ОСОБА_6 впав на землю. Після цього, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та наніс ще два удари правою рукою зжатою в кулак в область його голови й обличчя, спричинивши тим самим тілесні ушкодження потерпілому у вигляді: саден, перелому кісток носа, забійної рани, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість діб, але не більше як три тижні, тобто 21 день. Садна верхніх кінцівок за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки що визначено п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6, від 17 січня 1995 року.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який складений 26.09.2024 прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_7 , поступив до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, потерпілим ОСОБА_6 надано заяву від 26.09.2024 про згоду з розглядом обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , у спрощеному провадженні. Потерпілому роз`яснено, що він буде позбавлений права на оскарження вироку суду в апеляційному порядку з підстав спрощеного розгляду провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (т.1 а.с.9).

Окрім того, згідно зі заявою ОСОБА_5 від 26.09.2024 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника - адвоката ОСОБА_8 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням та обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_5 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та погодився на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (т.1 а.с.11-12).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України, в контексті вимог ч.1, 2 ст.382 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд приходить до

висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.

Суд враховує, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, віднесене до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий (т.2 а.с.39), на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває (т.2 а.с.39), за місцем проживання характеризується нейтрально (т.2 а.с.41).

Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує правову позицію у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року), а саме, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у виді штрафу, в розмірі, передбаченому санкцією встановленої частини цієї статті.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку суду не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 19, 50, 65, 85-86, 125 КК України, ст.ст.368-371, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1 700 (тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1