Справа №452/2473/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076від 09 липня 2024 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, громадянина України, українця, що має незакінчену вищу освіту, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України (далі - КК України), -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп., не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Будучи ознайомленим з даним судовим рішенням, з порядком сплати аліментів та попередженим про кримінальну відповідальність в разі злісного ухилення від свого батьківського обов`язку утримувати неповнолітню дитину, в порушення вимог ст.51 Конституції України та стст.180,181 Сімейного кодексу України, посягаючи на права дітей та їх повноцінне життя та всебічний розвиток, маючи можливість працевлаштування та виконання судового рішення, ніяких дійових заходів до тривалого офіційного працевлаштування та виплати заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини не здійснював, на обліку в центрі зайнятості не перебував, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав та участі у вихованні дитини не приймав, чим умисно став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 ..

Відтак, ОСОБА_5 , знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, виплати аліментів не проводив, іншої допомоги на утримання дитини не

надавав, умисно злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітнього сина, що призвело до виникнення заборгованості за період з 04 вересня 2018 року по 01 липня 2024 року у сумі 88956 грн. 00 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів,

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердивши при цьому обставини, викладені в обвинувальному акті та вироку суду.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він, знаючи про наявність рішення суду, дійсно не сплачував аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 04 вересня 2018 року по 01 липня 2024 року у сумі 88956 грн. 00 коп..

Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював час, місце, спосіб та інші обставини вчинення вищевказаного кримінального проступку, у вчиненому покаявся та висловив жаль з приводу наявної заборгованості, зазначив, що має намір поступово погасити заборгованість по аліментам, що утворилась за період з 04 вересня 2018 року по 01 липня 2024 року у сумі 88956 грн. 00 коп., а також повідомив, що в подальшому буде намагатися сплачувати грошові кошти на утримання неповнолітнього сина щомісячно.

Суд вважає, що показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження, а саме, прокурор та потерпілатакож не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах обвинувачення, висунутого ОСОБА_5 , який обмежено допитом обвинуваченого та вивченням даних, які характеризують його особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_5 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини - неповнолітнього сина ОСОБА_6 (аліментів), тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.164 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення.

Під час розгляду кримінального провадження суд не вбачає будь-яких підстав, передбачених законом, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, що ним вчинено кримінальний проступок.

З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що він має визначене і постійне місце проживання, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , котрий проживає з матір`ю потерпілою ОСОБА_4 , не працює, джерелами доходів є виконання робіт по найму, на обліку в наркологічному чи психоневрологічному диспансері у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не є особою пенсійного віку та не є особою з інвалідністю, стан його здоров`я визнано задовільним, за місцем реєстрації характеризується посередньо, раніше не судимий.

Каяття ОСОБА_5 суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання, оскільки під час розгляду справи воно не було щирим, каяття винного було формальним.

Відтак, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

З урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, його сімейний та майновий стан, а також стан здоров`я, що він в цілому по матеріалах справи характеризується задовільно, враховуючи його відношення до вчиненого кримінального проступку та відсутність щирого каяття, а також з урахуванням думки прокурора та потерпілої, суд, керуючись стст.56,65-67 КК України, знаходить можливим призначити ОСОБА_5 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, покарання у виді громадських робіт на певний строк годин в межах, передбачених санкцією статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 по інкримінованому кримінальному правопорушенню більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись стст.368,370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання судовим рішенням законної сили, - не застосовувати.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1