Справа № 991/8155/24
Провадження 1-кс/991/8191/24
У Х В А Л А

20 вересня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0001147,

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.03.09.2024 на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло 120 скарг ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі-НАБУ) та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі-САП) щодо неналежного розгляду поданих ним клопотань у кп № 0001147.

2.05.09.2024 для забезпечення повного та ефективного розгляду, слідчим суддею в порядку, передбаченому ст. 217, 334 КПК України (далі - КПК), прийнято рішення про об`єднання проваджень за вказаними скаргами ОСОБА_3 в одне провадження, у зв`язку з тим, що вказані скарги подані однією і тією ж самою особою та предметом їх оскарження є бездіяльність детективів НАБУ та прокурорів САП, яка полягає у неналежному розгляді поданих ним клопотань.

3.У поданих скаргах ОСОБА_3 зазначив, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові (далі-ТУ ДБР у м. Львові) здійснювалося досудове розслідування у кп № 0001147, а прокурорами Львівської обласної прокуратури - процесуальне керівництво. 26.08.2024 ОСОБА_3 надіслав на електронну пошту ТУ ДБР у м. Львові та Львівської обласної прокуратури клопотання від 25.08.2024 в порядку ст. 220 КПК про вчинення слідчими ДБР та прокурорами Львівської обласної прокуратури низки процесуальних та слідчих дій.

4.Як зазначає ОСОБА_3 , 28.08.2024 підслідність у кп № 0001147 була визначена за НАБУ. Відповідно, процесуальне керівництво з того часу здійснювали прокурори САП. Отже, на переконання заявника, усі матеріали вказаного кримінального провадження, разом з поданими ним клопотаннями, повинні були бути передані зазначеним органам досудового розслідування для їх розгляду.

5.Водночас, у скаргах ОСОБА_3 стверджує, що наразі його клопотання детективом НАБУ та прокурором САП не розглянуті, у зв`язку з чим він вимушений звертатися до слідчого судді Вищого антикорупційного суду з відповідними скаргами на бездіяльність детективів НАБУ та прокурорів САП.

6.З огляду на викладене, ОСОБА_3 , зокрема просив: (1) зобов`язати детективів НАБУ та прокурорів СПА у кп № 0001147 виконати вимоги, передбачені ч. 1 ст. 214 та ст. 220 КПК та копії повідомлень про результати розгляду направити на електронну адресу ОСОБА_3 із накладенням КЕП КНЕДП ОПУ; (2) вручити ОСОБА_3 належним чином оформлений витяг із ЄРДР; (3) винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотань; (4) зобов`язати уповноважених осіб, бездіяльність яких оскаржується, повідомити слідчого суддю про виконання ухвали, шляхом направлення процесуальних документів через «Електронний кабінет» цього уповноваженого органу в «Електронному суді».

ІІ. Позиції учасників судового провадження

7.У судове засідання, призначене на 10.09.2024, заявник ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду скарг. Про причини своєї неявки не повідомив. Водночас, у скаргах заявник просив здійснювати їх розгляд за його участі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою системи ВКЗ ДПЦСС ДСАУ. Ухвалою слідчого судді від 05.09.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про участь у розгляді його скарг на бездіяльність детективів НАБУ та прокурорів САП у кп № 0001147 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів було відмовлено.

8.У поточне судове засідання ОСОБА_3 також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду скарг був повідомлений належним чином. Ухвалою слідчого судді від 20.09.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про участь у розгляді його скарг на бездіяльність детективів НАБУ та прокурорів САП у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, надісланого на адресу суду напередодні призначеного судового засідання пізно ввечері, було відмовлено.

9.Представники осіб, бездіяльність яких оскаржується, у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарг повідомлялися належним чином, що відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК не перешкоджає проведенню розгляду скарг ОСОБА_3 на бездіяльність детективів НАБУ та прокурорів САП.

10.Натомість, детектив НАБУ ОСОБА_4 направив на адресу суду копію винесеної ним 05.09.2024 постанови про закриття кримінального провадження № 0001147 на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

11.Прокурор САП ОСОБА_5 також надіслав на адресу суду письмові пояснення, з відповідними додатками, у яких просив здійснювати розгляд скарг ОСОБА_3 без участі представника САП, та зазначив, що за викладеними у заявах ОСОБА_3 фактами, Національним антикорупційним бюро, на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.07.2024, внесено відомості до ЄРДР (кримінальне провадження №0000360 від 11.07.2014 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК).

12.Про початок досудового розслідування ОСОБА_3 , як заявнику, неодноразово повідомлялося із наданням відповідного витягу з ЄРДР.

13.14.08.2024 детективом НАБУ прийнято рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

14.За аналогічними фактами, згідно з поясненнями прокурора, на виконання ухвал слідчих суддів, відомості до ЄРДР внесено Головним слідчим управлінням Національної поліції України (кримінальне провадження 0001514 від 24.07.2024), слідчим підрозділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Львові (кримінальне провадження 0001147 від 23.07.2024), слідчим підрозділом Територіального управління Бюро економічної безпеки України у Львівський області (кримінальне провадження №0000027 від 22.08.2024).

15.Підслідність кримінальних проваджень уповноваженим прокурором визначена за НАБУ.

16.За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001514 детективом НАБУ 26.08.2024 прийнято рішення про закриття на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК. Таке ж рішення прийнято 05.09.2024 у кримінальному провадженні № 0001147.

17.Як зазначає прокурор, про обізнаність ОСОБА_3 щодо здійснення досудового розслідування у вказаних вище кримінальних провадженнях за аналогічними його заявами свідчать численні звернення (понад 2 000), названі клопотаннями. Копію відповідей на них прокурором долучено до клопотання.

18.З огляду на викладені обставини, прокурор вважає, що ОСОБА_3 зловживає своїми надуманими процесуальними правами, а тому просив відмовити у задоволенні поданих останнім скарг.

19.Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК у зв?язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

20.Глава 26 КПК гарантує особі можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування до слідчого судді. На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого (детектива), прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).

21.Вказана бездіяльність передбачає наявність трьох обов`язкових ознак: слідчий (детектив), прокурор наділений обов`язком вчинити певну процесуальну дію (1), така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк (2), відповідна процесуальна дія слідчим (детективом), прокурором у встановлений строк не вчинена (3).

22.Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування визначає стаття 220 КПК. Відповідно до змісту частини першої вказаної статті клопотання, подане, серед іншого, стороною захисту, слідчий (детектив) зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту його подання і задовольнити за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

IV. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

23.Як встановлено зі змісту скарг, 26.08.2024 заявником надіслані слідчим ТУ ДБР у м. Львові та прокурорам Львівської обласної прокуратури клопотання від 25.08.2024 в порядку ст. 220 КПК про вчинення низки слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001147.

24.Водночас, згідно з надісланою детективом НАБУ копією постанови про закриття кримінального провадження, 26.08.2024 прокурором Львівської обласної прокуратури визначено підслідність у кримінальному провадженні за детективами НАБУ.

25.Станом на день звернення до суду зі скаргами, ОСОБА_3 відповіді від детективів НАБУ та прокурорів САП не отримав.

26.Відповідно до вимог ст. 220 КПК клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

27.Водночас, у статті 220 КПК серед суб`єктів, які мають право на звернення з клопотанням зазначені: сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та у випадках, установлених цим Кодексом, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.

28.Однак заявником не надано доказів, що він належить до вищезазначених суб`єктів, які мають право звертатися із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій до прокурора/слідчого, в порядку ст. 220 КПК, що відповідно зобов`язує прокурора/слідчого здійснювати відповідне реагування на таке клопотання.

29.Заявник у своїх скаргах зазначає, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001147 внесені саме за його заявою про кримінальні правопорушення.

30.У той же час, ОСОБА_3 не надано доказів визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до положень ст. 55 КПК та відповідно вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, що ставить під сумнів наявність на даний момент у нього статусу потерпілого.

31.Слід зауважити, що внесення відомостей до ЄРДР згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення у відповідності до положень ст. 214 КПК та ст. 55 КПК автоматично не свідчить про визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні.

32.За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку, що заявником не доведено наявність в нього статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

33.Окрім того, із клопотаннями в порядку ст. 220 КПК у випадках, установлених КПК України, може звернутися також і інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.

34.Інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - це особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом (п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК).

35.Водночас, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що він у відповідності до п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК має процесуальний статус «іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування», та відповідно наділений правом звернення з відповідними клопотанням, в порядку, передбаченому КПК України.

36.З огляду на викладене, встановлено, що заявник не довів наявність в нього статусу потерпілого у кримінальному провадженні, чи іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

37.Водночас слід зауважити, що бездіяльність детектива/прокурора щодо нерозгляду клопотання в порядку статті 220 КПК може бути оскаржена до слідчого судді лише суб`єктами звернення з такими клопотаннями, передбаченими цією статтею, зокрема потерпілим.

38. Окрім того, під час розгляду поданих ОСОБА_3 скарг, слідчим суддею встановлено, що згідно з постановою детектива НАБУ від 05.09.2024 кп № 0001147 закрито, та заявником не надано доказів про її скасування.

39.Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

40.Водночас, главою КПК не визначено, яке рішення має ухвалювати слідчий суддя у разі, коли після призначення скарги до розгляду буде встановлено, що її (скаргу) подано у кримінальному провадженні, яке було закрито.

41.У той же час, у ч. 2 ст. 307 КПК передбачений перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність, зокрема слідчого (детектива) під час досудового розслідування, до яких, серед іншого відноситься ухвала про відмову у задоволенні скарги.

42.Окрім цього, слідчий суддя зауважує, що згідно з положеннями ст. 303 КПК оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора, у тому числі стосовно нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у порядку ст. 220 КПК, можливе лише під час досудового розслідування.

43.З огляду на наведене, оскільки ОСОБА_3 належним чином не обґрунтував подані ним скарги, а саме не довів здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні станом на час розгляду скарг, а натомість слідчим суддею встановлено факт закриття кп № 0001147, у задоволенні скарг ОСОБА_3 слід відмовити.

V. Щодо зловживання ОСОБА_3 процесуальними правами

44.Кримінальний процесуальний закон України не містить окремого положення, яке визначає випадки та наслідки зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 7 лютого 2022 року у справі № 266/108/22, від 7 листопада 2022 року у справі № 757/9655/22-к, та ін.).

45.Отже, відсутність визначеного законом переліку зловживань процесуальними правами учасників кримінального провадження, не означає, що такі зловживання не можуть бути встановлені судом або слідчим суддею під час здійснення правосуддя, а особи які їх вчиняють не зазнають негативних наслідків своєї поведінки.

46.З урахуванням завдань кримінального провадження та з огляду на визначені процесуальним законом повноваження, суд, слідчий суддя може визнати зловживанням процесуальними правами будь-які дії, які мають відповідну спрямованість.

47.У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

48.Заборона зловживання правами закріплена і у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок - позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ. Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.

49.З урахуванням можливості використання практики ЄСПЛ як джерела права в Україні, вважаю, що такі підходи у питанні протидії процесуальним зловживанням мають бути сприйняті і у судовій практиці України.

50.Оскільки зловживання правом не становить собою правопорушення, його наслідком повинно бути переважно не застосування відповідних санкцій національними судами, а відмова у захисті права, яке спрямоване на зловживання.

51.Повертаючись до обставин цієї справи, слідчий суддя зазначає, що заявником було скеровано численні клопотання на адресу ТУ ДБР у м. Львові та Львівської обласної прокуратури, та відповідно скарги на адресу Вищого антикорупційного суду. Як зазначив у свої письмових поясненнях прокурор САП, також ОСОБА_3 було направлено понад 2 000 звернень, названих клопотаннями, на адресу вказаної прокуратури.

52.Варто зауважити, що лише у провадженні слідчого судді перебуває 120 скарг ОСОБА_3 на бездіяльність детективів НАБУ та прокурорів САП щодо неналежного розгляду поданих ним клопотань у кп № 0001147, які надійшли протягом одного дня.

53. Окрім того, з наявних у Єдиному реєстрі судових рішень відомостей вбачається, що аналогічні за змістом численні клопотання ОСОБА_3 , лише у інших кримінальних провадженнях, перебувають або перебували також у провадженні інших слідчих суддів Вищого антикорупційного суду.

54.Зазначене є очевидною ознакою, яка характеризує дії заявника, як такі, що спрямовані на зловживання процесуальними правами.

55.Отже, встановлене слідчим суддею у цій справі зловживання заявником ОСОБА_3 своїми процесуальними правами на звернення до суду зі скаргами на бездіяльність щодо неналежного розгляду поданих ним клопотань у кп № 0001147, є самостійною підставою для відмови у захисті такого права, яке спрямоване на зловживання.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись положеннями ст. 304-307, 369-372 КПК,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарг ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0001147 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1