12.07.2024
Справа № 642/3817/24
Провадження № 1-кс/642/2109/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2024 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга командира військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_3 бездіяльність уповноваженої посадової особи другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання даним правоохоронним органом поданого ним повідомлення № 1827/3214 вих. від 11.05.2024 року про вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України.

В обґрунтування скарги заявника зазначив, що після звернення до правоохоронного органу з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, та досудове розслідування не було розпочато, а навпаки заявником було отримано лист слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4 від 20.05.2024 року, в якому було зазначено, що на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР

Посилаючись на ст.214 КПК України вважає таку бездіяльність посадової особи правоохоронного органу незаконною та просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену даного правоохоронного органу внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою про вчинення, як на його думку, військовослужбовцем кримінального правопорушення за визначеною ним кваліфікацією злочину.

У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений своєчасно, при подачі до суду скарги просив її розглянути у його відсутність, надавши відповідну заяву .

Представник уповноваженої особи другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду скарги , причини своєї неявки не повідомив.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому слідчий суддя за вищенаведених обставин вважає можливим розглянути скаргу у відсутність учасників кримінального провадження.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, керівника слідчого органу, є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до вимог статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 розділу 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 6 квітня 2016 року №139, передбачено, що внесення відомостей до реєстру здійснюється на заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Тобто, законодавцем чітко встановлено часові межі, протягом яких заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви чи повідомлення.

Таким чином, чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого, дізнавача чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого , дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно до положення абзацу двадцять четвертого підпункту 1.1 пункту 1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі Узагальнення) (лист від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17), у якому зазначається, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Крім цього, в абзаці двадцять другому підпункту 1.1 пункту 1 вказаного Узагальнення зазначається, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до статті 284 КПК України.

Згідно частини 2 ст. 60 КПК України заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.

Як вірогідно встановлено слідчим суддею командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 звернувя в порядку ст.214 КПК України до ТУ ДБР із заявою, датованою 11.05.2024 року, про вчинення, як на його думку, військовослужбовцем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України. Дана заява була прийнята даним правоохоронним органом.

Даних про внесення відомостей по вищезазначеній заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань на час розгляду даної скарги слідчому судді не надано, вказаний факт не спростований.

Згідно листа слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4 від 20.05.2024 року на адресу заявника встановлено, що на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Тобто, строки визначені ст. 214 КПК України, суб`єктом оскарження не дотримані.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим, дізнавачем або прокурором.

Отже, згідно положень ст.214 КПК України визначати попередню правову кваліфікацію конкретного кримінального правопорушення на стадії початку досудового розслідування входить в компетенцію слідчого, дізнавача або прокурора. Вирішення даного питання відноситься суто до дискреційних повноважень цих осіб.

Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку глави 22 КПК України.

Статтями 36, 40 КПК Українивстановлено, що прокурор, слідчий і дізнавач , здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином заявнику не належить право на реєстрацію заяви (повідомлення) про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями КПК України.

Крім цього, визначення кваліфікації діяння щодо якого наведено відомості в заяві про кримінальне правопорушення не відноситься до повноважень слідчого судді, в тому числі при зобов`язанні слідчого внести відповідні відомості в ЄРДР, а тому, відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень.

Враховуючи наведене, вимоги скарги в цій частині є безпідставними, не ґрунтуються на законі, а тому скарга в цій частині додоволенню нее підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 216, 218, 303- 307, 371-372, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 - задовільнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання даним правоохоронним органом поданого ОСОБА_6 повідомлення №1827/3214 вих. від 11.05.2024 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування кримінального провадження за викладеними в заяві фактами.

В задоволенні скарги в іншій частині- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1