Справа № 461/8629/24
Провадження № 1-кс/461/7081/24
13.11.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Самбір Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
Слідчий клопотання обгрунтовує наступним. Згідно матеріалів досудового розслідування, 21.10.2024, о 18 год. 35 хв., групою розшуку № 4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових документів був доставлений військовозобов`язаний - громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого таких документів не було.
Після уточнення військово-облікових документів, відповідно до направлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.10.2024, військовозобов`язаний ОСОБА_5 в супроводі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виконували наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.10.2024, 22.10.2024 пройшов в поліклінічному відділенні Комунального некомерційного підприємства Яворівської районної ради Львівської області « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ) військово-лікарську комісію, яка встановила його придатність до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.
Після цього у військовозобов`язаного ОСОБА_5 , який був достовірно обізнаний у тому, що відповідно до Указів Президента України оголошено та розпочато мобілізацію, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є особливим періодом, та який маючи намір ухилитися від мобілізації та не бути призваним на військову службу, виник злочинний умисел на вчинення дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України під час здійснення призову на військову службу в особливий період.
На виконання зазначеного злочинного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , розуміючи, що за станом здоров`я придатний до військової служби та буде направлений для її проходження у відповідну військову частину, 22.10.2024 близько 11 год. 40 хв., прямуючи після проходження військово-лікарської комісії у супроводі військовослужбовця стрільця взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_7 поблизу будинку АДРЕСА_2 , будучи налаштованим перешкодити виконанню вказаним військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_7 його службових обов`язків зі супроводу військовозобов`язаних до зазначеного РТЦК та СП, умисно застосував до останнього фізичну силу, завдавши йому кілька ударів руками, а також виливши в обличчя невстановлену досудовим розслідуванням пекучу речовину, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження, після чого вчинив втечу від ОСОБА_7 . Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 потрапив на стаціонарне лікування у нейрохірургічне відділення клініки нейрохірургії та неврології Військово-медичного клінічного центру Західного регіону з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з цефалгічним та вестибуло-атактичним синдромом, забій правої тім`яно-скроневої ділянки, підгострий кон`юктивіт обох очей, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , діючи зухвало та агресивно, намагаючись силою зупинити ОСОБА_7 та позбавити його можливості виконувати свої обов`язки з супроводу військовозобов`язаних, створив перешкоди в процесі виконання зазначеним військовослужбовцем покладених на нього завдань, завдавши йому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, чим перешкодив законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.
На виклики до слідчого у визначені дати та час ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.10.2024 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
12.11.2024, на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді від 29.10.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період (санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є тяжким злочином);
- ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (санкція передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є кримінальним проступком).
Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на особу обвинуваченого, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, а також суспільну небезпеку злочину та обставини його вчинення, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі. Тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що клопотання є необгрунтоване. Ризики, зазначені у клопотанні, є недоведеними та відсутніми. Тому просив відмовити у задоволеннні клопотання.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, позицію захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України і воно отримано підозрюваною та її захисником. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваною копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На виклики до слідчого у визначені дати та час ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.10.2024 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клоптання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
12.11.2024, на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді від 29.10.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 стверджується зібраними доказами, а саме:
1) повідомленням оперативного підрозділу про вчинення кримінального правопорушення від 22.10.2024 з рапортом оперативного співробітника від 22.10.2024;
2) заявою ОСОБА_7 про залучення його до провадження як потерпілого від 22.10.2024 з додатками;
3) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.10.2024;
4) протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 22.10.2024;
5) висновком експерта № 792 від 24.10.2024 за результатами проведення судово-медичної експертизи;
6) відповіддю на доручення слідчого від 24.10.2024;
7) протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.10.2024;
8) протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.10.2024;
9) протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.10.2024;
10) протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.10.2024;
11) протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.10.2024;
12) відповідями ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.10.2024 з додатками;
13) протоколами за результатами зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 22-24.10.2024;
14) протоколом затримання ОСОБА_5 від 12.11.2024.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Cлідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, що ним вже було зроблено, у з`язку з чим останній постановою від 28.10.2024 був оголошений в розшук, оскільки ухилявся від явки до органу досудового розслідування. Крім того, вищевказаний ризик підтверджується і тим, що оскільки один із злочинів, який інкримінується останньому, є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, про вказаний ризик також свідчить, те що останній з метою уникнення призову на військову службу не лише вчинив втечу від військовослужбовця РТЦК та СП, а й наніс останньому тілесні ушкодження.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконного впливу підозрюваним на представника потерпілої особи, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб), виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних потерпілого та свідків, які надали та у подальшому можуть надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього та інших невстановлених осіб, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства з метою зміни або відмови їх від показів.
Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею у кримінальному провадженні встановлено наступне:
- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 125 КК України
- підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Разом із тим слід додати, що згідно із п. 51 вказаного вище рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.
Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження.
Підозрюваний, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Самбір Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем проживання. При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливлять спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.
Обмеження конституційних прав підозрюваного є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність у кримінальному провадженні ознак справжнього реального інтересу, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку суду, ОСОБА_5 не слід визначати альтернативний запобіжний захід заставу. Саме такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органу досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.
Відповідно до клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. Тому, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_5 розміру застави.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 30.12.2024 року, без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1