Справа №705/6195/24
1-в/705/593/24 УХВАЛА
19 листопада 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року за ч. 2 ст. 309 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, в якому просив суд застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування покарання.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що він відбув 2/3 строку покарання, має заохочення, виконував ремонтні роботи в колонії, тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, вважав, що останній довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 . Зазначив, що враховуючи особу засудженого, тяжкість та характер скоєних злочинів, в тому числі їх повторність, відношення до праці, а саме, що засуджений заходів до працевлаштування не вживав, існують обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_3 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарань.
Представник спостережної комісії, повідомлений про день, час та місце судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його присутності.
Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, враховуючи думку представника адміністрації, засудженого та прокурора, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що саме по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно-корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті виправлення засуджених та запобігання нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»: оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Крім того, відповідно до п. 2 вказаної Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року визнано ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та, з урахуванням ст. 71 КК України, призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, вчиненого під час іспитового строку за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03.03.2023.
Під час утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 характеризувався посередньо До праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.
З 08.08.2023 ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)».
Характеристика на засудженого від 08.02.2024 не містить відомостей про працевлаштування останнього в установі відбування покарання.
Згідно з характеристикою від 23.05.2024 ОСОБА_3 в установі не бажає працювати.
Відповідно до характеристики від 25.07.2024 ОСОБА_3 характеризується позитивно, виконує законні вимоги персоналу установи покарань. Бере активну участь у суспільно-корисній праці на відділенні, працює в господарській обслузі установи, до праці ставиться сумлінно, має 3 заохочення: 06.03.2024 під час залучення до робіт по благоустрою відділення № 13, виконав роботи, а саме прибирання підвального приміщення та запасного виходу відділення найкраще за інших засуджених; в березні 2023 року провів ремонт стелі житлової секції відділення № 13, а саме шпаклювання: на протязі травня та червня працюючи в господарській обслузі установи, а сааме в будівельній бригаді, виконав ремонтні роботи приміщень ДІЗО, ДПК, відділення № 10, відділення № 132.
25.07.2024 комісією установи задоволено в умовно-достроковому звільненні, оскільки засуджений довів своє виправлення.
Вказівкою керівника Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 скасовано рішення комісії ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92) від 25.07.2024 щодо розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 .
При розгляді клопотання засудженого суд бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії.
Тобто, ОСОБА_3 адміністрацією колонії не призначався на будь-яку посаду, а виконує роботи по благоустрою колонії в якості днювального, що згідно з ч. 3 ст. 107 КВК України є обов`язком кожного засудженого та по суті не є його працевлаштуванням.
З огляду на зазначене, посилання в судовому засіданні засудженого на те, що він виправився, з урахуванням положень ст. 81 КК України, не дають можливості дійти висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставленням до праці протягом усього строку відбування покарання довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання засудженого.
Керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.
Суддя ОСОБА_1