У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/1502/24

Провадження № 1-кп/126/286/2024

12 листопада 2024 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 18.04.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Бершадського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 10.04.2024, біля 10 год 00 хв в с. Бирлівка Бершадської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Вишнева, неподалік магазину «Гермес» помітив на правому узбіччі дороги мобільний телефон Redmi 9A Sky Blue 2/32 Gb, який підняв та вирішив забрати собі. Піднявши вказаний мобільний телефон, він побачив, що на нього здійснюється виклик від абонента підписаного, як « ОСОБА_5 », при цьому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння вказаним телефоном. Оглянувши вказаний мобільний телефон, в галереї він побачив фото його сусідки ОСОБА_6 , зрозумівши при цьому, що остання і являється його власником.

Реалізовуючи свій корисливий умисел на незаконне володіння вказаним телефоном, усвідомлюючи, що вказаний мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі Redmi 9А належить ОСОБА_6 , маючи реальну можливість повідомити власника та повернути його, ОСОБА_4 будь-яких заходів щодо повернення мобільного телефону власнику не вжив та вирішив привласнити його. У зв`язку з чим ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із подальшими змінами та доповненнями, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, умисно, без відома потерпілого, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, знаючи, що мобільний телефон йому не належить та не маючи дозволу на його використання та розпорядження, переслідуючи особисті корисливі мотиви на заволодіння чужим майном, умисно, таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» серії Redmi 9А 2/32 Gb Sky Blue, вартість якого на момент вчинення крадіжки становить 1593, 45 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

05.11.2024 до суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України. Клопотання обгрунтоване тим, що у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. Наразі дії ОСОБА_4 не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, а також п.4-1 ч.1 статей 284, 479-2 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що він вправі заперечувати щодо закриття провадження з зазначеної підстави та роз`яснено положення ч. 3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими суд має право закрити кримінальне провадження на цій підставі виключно якщо обвинувачений проти цього не заперечує. Також судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 1,3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими за відсутності згоди обвинуваченого, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, та в разі, якщо судом буде встановлено вчинення обвинуваченим діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд має постановити ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу, а якщо судом не буде встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалить виправдувальний вирок.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження з підстав заявлених прокурором, вказавши, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних підстав.

У судовому засіданні прокурор клопотання про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченої на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України підтримала .

Потерпіла надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та долучені документи, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання з наступних підстав.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені 10.04.2024 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, що заподіяла матеріальну шкоду на суму 1593,45 гривень. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Частиною 1 ст. 2 КК України визначено, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028 грн. З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 302,80 грн, яка діяла до 09 серпня 2024 року.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відтак, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжки на суму 1593,45 грн, що менше 3028 грн і його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин, враховуючи згоду обвинуваченого кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 18.04.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню слід віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 371, 479-2 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження -задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 18.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1135,92 грн віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 22.04.2024.

Речові докази: мобільний телефон Redmi 9A 2/32 Gb синього кольору, з чохлом зеленого кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_6 , залишити їй як власнику; сім-картку з абонентським номером НОМЕР_1 та micro-SD накопичувачем об`ємом 2 Gb, які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_4 як власнику.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП України у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1