Номер провадження:1-кс/521/2379/24
У Х В А Л А
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Глинне Слободзейського району Р. Молдова, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одруженого, спільно проживаючого з ОСОБА_4 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 військової служби по мобілізації, у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , раніше несудимий, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК.
Сторони кримінального провадження, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_6 ; з боку захисту: підозрюваний ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_7
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 .
Клопотання розглядалось за ініціативою слідчого.
2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.04.2024 року у період часу з 23 години 00 хвилин до 23 години 30 хвилин, солдат ОСОБА_3 підійшов до магазину, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де перебував потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з ОСОБА_4 , де вони разом спілкувались, при цьому ОСОБА_9 імітувала нанесення ударів кулаками в область живота ОСОБА_8 .
Така поведінка ОСОБА_8 обурила ОСОБА_3 , через що у нього, з мотивів ревнощів виник кримінально протиправний намір на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , шляхом заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбаченням їх суспільно небезпечних наслідків і бажанням їх настання, ОСОБА_3 відійшов від магазину у невідомому напрямку та через декілька хвилин повернувся назад, утримуючи в своїй правій руці металевий предмет у вигляді арматури.
Після цього, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_8 та утримуючи металевий предмет у вигляді арматури у своїй правій руці, наніс ним один удар в область лобної частини голови ОСОБА_8 , в результаті чого, останній упав на поверхню асфальтного покриття, після чого, ОСОБА_3 наніс ще один удар в область лобної частини ОСОБА_8 , а також ще один удар в область потилиці ОСОБА_8 , 3 удари в область лівого передпліччя, а також 6 ударів в область стегон обох ніг, чим заподіяв ОСОБА_8 відкриті переломи кісток основи черепа (вдавлений уламковий перелом передніх стінок лобових пазух із значним зміщенням уламків, уламкові переломи задніх стінок без значного зміщення уламків, розповсюдженням переломів на дірчасту пластинку, переломи медіальних та верхніх стінок обох орбіт без зміщення уламків, перелом передньої стінки основної пазухи праворуч, перелом великого крила основної кістки праворуч із зміщенням уламків), які супроводжувались потраплянням повітря в порожнину черепа, крововилив під кон?юктиву в проекціях зовнішнього кута правого очного яблука, синець в правій навколоорбітальній ділянці, які оцінюються в комплексі, як такі, що за ознакою небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3 «б» Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також садна в проекції правого ліктьового суглобу на лівому передпліччі, синці на правому стегні, на лівому стегні, на правій гомілці як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 121КК. 31.07.2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.
Ризики на які посилається слідчий, як на мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
3.Позиції сторін кримінального провадження.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити клопотання, оскільки вважали мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_3 .
Захисник адвокат ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання. Висловив позицію, за якою підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу не має.
Підозрюваний підтримав думку захисника і також просив відмовити в задоволенні клопотання, обравши йому більш м?який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя.
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У даному розгляді слідчий суддя повинен був надати відповідь на питання: Чи існують розумні підстави для тримання під вартою ОСОБА_3 .? Чи потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні? Чи можуть бути виконанні завдання, для виконання яких слідчий звернувся із клопотанням?
Слідчим суддею встановлено наступне.
ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК. В судовому засіданні підозрюваний за фактичними обставинами відмовився відповідати на питання, користуючись своїм правом не свідчити проти себе. Разом з тим, досліджені слідчим суддею докази, які надані стороною обвинувачення, не залишають думки про існування достатньої вірогідності, що існують ознаки інкримінованого злочину в діях ОСОБА_3 . Тобто підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК має своє право на існування.
Однак даючи оцінку іншим доводам прокурора, в частині існування ризиків передбачених у п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, не можна не звернути увагу, що жодних розумних даних для таких ризиків не має. В засіданні сторона обвинувачення не довела, що існують розумні відомості та докази ризиків, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Так, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання винуватим (за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК встановлене покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років) не може бути єдиною підставою задля застосування такого суворого запобіжного заходу, тим більше, що мова у даному випадку іде лише про захід забезпечення кримінального провадження, а не про покарання. Нажаль, традиційно, запобіжний захід в нашій державі асоціюється із покаранням. Всі примусові заходи, які вживаються у процесі, слід розглядати не як покарання підозрюваного, а як обмеження прав громадянина. Взяття під варту під час досудового розслідування, за формою майже тотожне покаранню позбавлення волі. Разом з тим, з правової точки зору такий захід не є покаранням, а вважається примусовим заходом, що вживається з метою забезпечення інтересів правосуддя.
Слідчий суддя вже неодноразово зазначав, в інших подібних справах1, що правовий характер примусових заходів визначається їхньою метою. Якщо для таких заходів, метою є не ухилення підозрюваного (обвинуваченого) від правосуддя, то для збереження їх правового характеру необхідно стежити, щоб до цієї мети не долучалися інші, які не мають спільних із зазначеною метою правових засад, як наприклад: злість на злочинця, особисті рахунки, бажання збільшити кару примусовими заходами та інш.
У даному випадку, слідчий суддя повинен лише врахувати можливість переховування особи та підстави для думки про ітераційну поведінку особи, у випадку більшої свободи.
Так, підозрюваний знаходиться у віці 40 років. Народився в ОСОБА_10 , виріс в Україні. Має середню спеціальну освіту. За спеціальністю теплотехнік. Працював за тиждень до затримання вантажником на м`ясокомбінаті. В теперішній час тимчасово не працює. Проходить військову службу солдатом у в/ч НОМЕР_1 . Однак в теперішній час має непорозуміння з командиром військової частини. Не одружений, однак спільно проживає з ОСОБА_4 . Разом з ними проживають троє дітей, один з них повнолітній. Проживає разом зі співмешканкою в м. Одесі. Має місце реєстрації. Раніше не судимий.
Тобто особистість підозрюваного, свідчить, що він тривалий час проживає в м. Одесі, де має місце реєстрацію. Під час майже перехресного з?ясування питань між слідчим та підозрюваним встановлено, що ОСОБА_3 не переховувався від слідчого. Його не явку один раз на виклик до слідчого можливо пояснити досить поверхневим та несерйозним ставленням до свого процесуального статусу як підозрюваного у цьому провадженні. З оперативними працівникам він лаявся, не конфліктував. Нецензурною лайкою у відношенні них не виражався. Оскільки з часу бійки за вказаним провадженням він втратив свій мобільний телефон, оперативні працівники та слідчий не могли до нього додзвонитись. В теперішній час він суворо дотримується вимог слідчого.
Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 незважаючи на власну, індивідуальну поведінку та характер спілкування не є особою, яка не заслуговує на довіру. Певні поведінкові його висловлювання та публічні вирази не впливають на зміст його відношення до системи правосуддя. Такі висловлювання можливо не сприймати або їм дивуватись, однак їх не можна вважати неправдою або у будь-який спосіб зневажати.
Не відноситься до змісту даного провадження і ставлення ОСОБА_3 до військової служби. Так, під час розгляду клопотання було встановлено, що можливо в діях ОСОБА_3 є склад правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби. Натомість це аж ніяк не відноситься до фактичних обставин, які розглядаються за даним клопотанням і не пов`язано із нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому.
Не впливає на розгляд даного клопотання також факти, які надані слідчим як вчинення ОСОБА_3 деяких правопорушень, пов`язаних із насиллям в сім`ї (насилля по відношенню до своєї співмешканки). За змістом такі події є ізольованими один від одного і не можуть впливати на сам зміст клопотання, яке розглядається.
Окремо слідчий суддя звертає увагу на той факт, що події, що інкримінуються ОСОБА_3 мали місце 01 квітня 2024 року. Клопотання розглядається 02 серпня 2024 року, тобто через чотири місяці, після події. Викликає розумне питання, яка необхідність у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу особі, яка чотири місяці не переховувалась, нікуди не зникала і на першу вимогу з`являлась до слідчого?
Такий тривалий час, що минув з дня вчинення правопорушення показує, що фактичні обставини правопорушення, якщо і мають зміст описаний у клопотанні, однак вже не мають таких тяжких наслідків для потерпілого. Зі слів підозрюваного встановлено, що він в постійному діалозі з потерпілим і навіть просив його прийти в судове засідання, однак останній не зміг з`явитись до суду. Слідчий не надала будь-якої інформації у відношенні підозрюваного, в частині будь-яких незаконних дій по відношенню до потерпілого. По-друге, тривалий час що минув був достатнім для слідчого щоб зібрати всі необхідні докази. Як встановлено з матеріалів досудового розслідування, фактично слідчий провела всі необхідні слідчі дії, зібрала всі докази.
Жодних доказів впливу підозрюваного на існуючий зміст доказів у провадженні слідчим також не представлено. Окрім того, дуже важко уявити, у який спосіб ОСОБА_3 здатний впливати на свідків. Кожний, хто особисто поспілкується з підозрюваним зробить безумовно свої висновки, однак враження про можливість впливу на будь-яку особу він не залишає.
Не має підстав для думки про можливість знищення будь-яких доказів (документів, речових доказів), оскільки за змістом провадження всі первинні докази були зібрані під час огляду місця події і знаходяться в розпорядженні слідчого.
Таким чином, можливо зазначити, що підстав для застосування до ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу не має.
Той факт, що ОСОБА_3 прийшов на першу вимогу до слідчого 31.07.2024 року для повідомлення про підозру, той факт, що ОСОБА_3 прийшов на першу вимогу слідчого до суду 01.08.2024 року для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, той факт, що ОСОБА_3 на першу вимогу слідчого судді з`явився на наступний день, тобто сьогодні 02.08.2024 року для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтверджує висновки, що ОСОБА_3 не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом переховування. Він без будь-яких застережень виконує покладені на нього законом обов`язки і навіть без рішення слідчого судді поводить себе достатньо розумно.
Враховуючи, що ОСОБА_3 раніше не судимий, робити припущення, що він може вчинити нові кримінальні правопорушення є на думку слідчого судді досить поверхневою та невиваженою думкою. Підстав для ітераційної, злочинної поведінки не має. Більше того, сам судовий процес і емоційна участь в ньому підозрюваного свідчать про певний переляк останнього у зв`язку із вказаним кримінальним провадженням.
На даній стадії процесу, можливо довіритись підозрюваному і вважати, що він здатний виконувати покладені на нього обов`язки при менш обтяжливих заходах забезпечення. Наявність місця проживання та закріплення за військовою частиною, підтверджують наявність певних соціальних зв`язків у підозрюваного за місцем проживання в м. Одесі і об`єктивно спростовують доводи сторони обвинувачення про можливість перешкоджання кримінальному провадженню у будь-який спосіб. Окрім того, самі властивості характеру ОСОБА_3 , його емоційний стан, під час судового засідання, свідчать про відсутність підстав для недовіри останньому на вказаній стадії процесу.
Слідчий суддя вважає, що достатнім контролем з боку держави буде домашній арешт із забороною залишати житло підозрюваному у певний період доби. Вказаний запобіжний захід, зможе забезпечити як поведінку підозрюваного, задля запобіганню ризиків передбачених в ст. 177 КПК під час досудового розслідування так і буде стримуючим і профілактичним заходом для свідомості підозрюваного, задля створення в нього переконання про суспільно небезпечні наслідки своїх дій.
Таким чином, метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, а також наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зміни місця проживання без контролю держави.
Відповідаючи на поставлені питання, слідчий суддя зазначає, що розумних підстав для тримання під вартою ОСОБА_3 не має. Потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться у клопотанні. Завдання кримінального провадження не зможуть бути виконанні завдяки яким слідчим звернувся до слідчого судді із клопотанням. Очевидно, що тримання під вартою не сприяє збиранню та оцінці доказів, не надає переваги в розслідуванні правопорушення. Це більше засіб впливу та бажання прояву влади під час досудового розслідування. Натомість, завдання кримінального провадження та обставини, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК досягнуті і виконанні не будуть, оскільки будь-який запобіжний захід, при даних умовах, не впливає на досягнення цілей правосуддя.
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 132, 178, 183, 194, 196 КПК.
1.Висновки слідчого судді.
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у певний період доби, а саме з 00 (24) години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.
Роз`яснити підозрюваному його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 00 (24) години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, в межах строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом.
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /м. Одеса /, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
4)утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у провадженні (окрім співмешканки та з приводу даного провадження).
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 58 (п`ятдесят вісім) днів, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 02.08.2024 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 29.09.2024 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

[1]Справа № 521/26215/23, Провадження № 1-кс/521/4109/23; Справа № 521/3304/21, Провадження 1-кс/521/2678/21.

1 Наприклад: Справа № 521/26215/23, Провадження № 1-кс/521/4109/23; Справа № 521/3304/21, Провадження 1-кс/521/2678/21.