УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

04 листопада 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 20.03.2017, клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в зв`язку із спливом строку давності та закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 20.03.2017.

Як випливає із змісту обвинувального акту, кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , було вчинене 28 грудня 2016 р.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченої ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 Кримінального кодексу України, мотивуючи це тим, що із моменту вчинення інкримінованого їй правопорушення минув строк давності.

Обвинувачена пояснила, що розуміє наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 49 КК України, їй відомо, що дані обставини не є реабілітуючими та вона згодна із зазначеними наслідками.

Прокурор клопотання підтримав, зазначив, що обвинувачену можна звільнити від кримінальної відповідальності, оскільки дане кримінальне правопорушення є проступком.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч.1 ст. 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні надійшов до Солом`янського районного суду м. Києва 28 жовтня 2019 р. із пропущеним строком притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Таким чином, з моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення до моменту надходження обвинувального акта до Солом`янського районного суду м. Києва минуло більше 2 років.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.ст.284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості в скоєнні злочину.

Розглядаючи клопотання, суд також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої, оскільки клопотання заявлене на тій стадії судового розгляду, на якій ще не виконані всі необхідні для встановлення вини процесуальні дії. Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановити всі необхідні обставини інкримінованого правопорушення.

Таким чином, невизнання обвинуваченою вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к).

На підставі зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

На підставі ст. 49 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 387 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 20.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 387 Кримінального кодексу України -закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 8 листопада 2024 р.

Суддя ОСОБА_1