Справа № 610/3529/24
Провадження № 1-кс/610/1022/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився і зареєстрований в АДРЕСА_1 , до затримання проживав в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця за мобілізацією, солдата, гранатометника в/ч НОМЕР_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року старший слідчий СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з вищевказаним клопотанням, погодженим з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем за мобілізацією, гранатометником 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при таких обставинах.

Так, 14.09.2024 приблизно о 18 год. 04 хв., солдат ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті ревнощів, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вбивство людини, у ході сварки з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взявши у праву руку складний ніж, який мав при собі, наніс ним декілька ударів в область тулуба ОСОБА_7 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран тулуба та верхніх кінцівок, проникаючого ножового поранення черевної порожнини, колото-різаної рани правого плечового суглобу, пошкодження лівої наружної яремної вени, геморологічного шоку 3 стадії, після чого наніс собі самоушкодження лівого зап`ястя, однак, свій злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_7 , не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, через надання потерпілій кваліфікованої медичної допомоги.

Відомості за даним фактом 14.09.2024 внесено до ЄРДР за № 0000588.

15.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, просив розглядати клопотання без його участі.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання. При цьому підозрюваний визнав обставини, зазначені в пред`явленій йому підозрі, проте зазначив, що вбивати потерпілу не хотів.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2024 за № 0000588 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

14.09.2024 ОСОБА_5 було затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000588 ОСОБА_5 15.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України (закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) підтверджується: протоколами огляду місць події від 14.09.2024: відкритої ділянки місцевості поблизу магазину "Конфіскат" за адресою АДРЕСА_3 , та відкритої ділянки місцевості за адресою АДРЕСА_4 , біля автомобілю марки " Peugeot" модель " Boxer", д.н.з. НОМЕР_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.09.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2024 за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.09.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2024 за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 14.09.2024; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.09.2024.

Слідчий суддя також вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" № 42310/04 від 21.04.2011, "Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства" №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін "обґрунтована підозра" означає, що "існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення" (рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", рішення "Котій проти України").

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, належність та допустимість доказів, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі "Феррарі-Браво проти Італії" №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що "питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою"; у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 23.10.1994 "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженню; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 29.09.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України. Таким чином, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи за який санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному правопорушенні, вчинення інших кримінальних правопорушень, підтверджують доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 є військовослужбовцем за мобілізацією, а відтак є особою, яка в умовах воєнного стану має вільний доступ до зброї та боєприпасів.

Також, як пояснив сам підозрюваний ОСОБА_5 він самовільно залишив місце служби ще 3 місяці назад, тобто вчинив дії відповідальність за які передбачена ст. 407 КК України.

Вказані обставини також посилюють ризики переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному правопорушенні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому і покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Любашівка Подільського району Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем за мобілізацією, який самовільно залишив місце служби, а відтак, відповідно до вимог чинного законодавства не отримує грошове забезпечення військовослужбовця, тобто не має офіційних джерел отримання прибутку, як військовослужбовець мав вільний доступ до зброї та боєприпасів, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.11.2024 включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за неможливе визначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави.

При цьому, слідчий суддя вважає необхідним також зазначити, що процесуальна позиція підозрюваного щодо повідомленої підозри не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки особі має бути гарантовано право на захист, передбачене в тому числі Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 62, 63 Конституції України, статтями 7, 20 КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився і зареєстрований в АДРЕСА_1 , до затримання проживав в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківській слідчий ізолятор" в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів до 12 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати слідчих СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 16 вересня 2024 року до 12 листопада 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 20.09.2024 о 12.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1