КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 28.05.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ російської федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 28.12.2020 та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 10.09.2023, приблизно о 02:00 у АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спільно розпивали алкогольні напої, в ході чого між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відбулася лайка, яка переросла у бійку.

Під час бійки у ОСОБА_6 , на ґрунті спонтанно виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті останньому шляхом нанесення ударів ножем в область розташування життєво важливих органів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті іншої людини, взяв наявний у квартирі кухонний ніж та наніс ОСОБА_9 колото-різані поранення в область голови, шиї та грудей, від яких на місці події за короткий проміжок часу настала смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 12.09.2023 року причиною смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сліпе проникаюче колото-різане поранення шиї та грудей з ушкодженням судин та легені, шок, крововтрата.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та перекваліфікувати його дії з п.13 ч.2 ст.115 КК України на ст. 118 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що судом було допущено істотні процесуальні помилки, які призвели до винесення несправедливого та необґрунтованого рішення. Вважає, що судом не було з`ясовано достовірність показань свідків. Звертає увагу, що показання свідків мали суттєві розбіжності, адже вони перебували в стані алкогольного сп`яніння і не могли правильно сприймати факти. Зауважує, що він не був в стані алкогольного сп`яніння, в нього не було умислу та мотиву вбивства ОСОБА_10 , а коли відбувалася подія, він перебував в неадекватному стані через свої хвороби, які підтверджуються офіційними даними невропатолога та психіатра. Стверджує, що судово-медична експертиза була проведена за 10 хвилин і не могла дати обґрунтованих висновків.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з п.12 ч.2 ст.115 КК України на ст.118 КК України і призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України. Також просить дослідити письмові докази та допитати обвинуваченого і свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник зазначає, що вирок суду є незаконним, невмотивованим, не підтверджується доказами та ґрунтується виключно на припущеннях. Стверджує, що в ході судового розгляду не встановлено суб`єктивну сторону злочину - прямий умисел на вбивство ОСОБА_9 . Вказує, що показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 суперечать один одному та істотно відрізняються від показань ОСОБА_6 . Звертає увагу, що вирок ґрунтується виключно на показаннях свідка ОСОБА_12 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння. Вважає, що в діях ОСОБА_6 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, оскільки останній, захищаючись від протиправних дій ОСОБА_9 , наніс останньому ножове поранення з перевищенням меж необхідної оборони. Наголошує, що обшук квартири був проведений без достатніх правових підстав, а ухвала слідчого судді від 13.09.2023 постановлена не в порядку судового контролю, передбаченого ч.3 ст.233 КПК України. Звертає увагу, що слідчий суддя надав дозвіл на обшук квартири АДРЕСА_2 , дозвіл на проведення обшуку в якому слідчий суддя не надавав. Вважає, що такий обшук проведений незаконно, а протокол обшуку та відеозапис є очевидно недопустимими доказами, що тягне за собою недопустимість й інших доказів у кримінальному провадженні. Також зазначає, що суд не врахував ряд тяжких захворювань, на які страждає ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину в суді першої інстанції не визнав, не погоджувався з кваліфікацією вчиненого злочину та обставинами, за яких було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Обвинувачений показав, що ввечері 10.09.2023 він повернувся за місцем проживання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , де в цей час перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . В кімнаті між ним та ОСОБА_8 почалася сварка, в яку втрутився ОСОБА_9 та почав його ображати. Між ними зав`язалася бійка, в ході якої ОСОБА_9 схопив ножа. Йому вдалось перехопити ножа у ОСОБА_9 , однак в цей час останній ударив його ліктем у око, після чого він, нічого не бачачи, почав відмахуватися ножем. ОСОБА_9 вдруге вдарив його кулаком, а потім ОСОБА_8 і ОСОБА_11 виштовхнули ОСОБА_9 в коридор та продовжили вживати алкогольні напої. Наступного дня прокинувся від криків ОСОБА_13 про те, що він викличе поліцію. Коли приїхала поліція, їх розвели в різні кімнати, працівники поліції почали його бити та вибивати зізнання вини. Зазначив, що перебував в шоковому, неадекватному стані, у зв`язку з чим не міг знати, що коли махав ножем, то міг поранити ОСОБА_9 .

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах - показаннях свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ; інформації Єдиного обліку заяв про кримінальне правопорушення; протоколі огляду місця події від 12.09.2023 з додатками; протоколі проведення обшуку від 12.09.2023 з додатками; висновку експерта № 081-459-2023 з додатками; висновку експерта № 081-458-2023 з додатками; висновку експерта № 081-457-2023 з додатками; висновку експерта № 081-459-2023 з додатками; висновку експерта № 021-2176-2023; висновку експерта № 082-685-2023; висновку експерта № 072-123-2023; висновку експерта № 051-1551-2023; висновку експерта № 022-136-2176-23; висновку експерта № 1014; протоколі огляду предмета від 22.09.2023; протоколі перегляду відеозапису від 26.09.2023 з додатками; протоколі проведення слідчого експерименту від 12.09.2023 за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколі проведення слідчого експерименту від 12.09.2023 за участю підозрюваного ОСОБА_6 ; постановах про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.09.2023, 22.09.2023, 26.09.2024, 20.10.2023.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вона була знайома близько шести місяців. Напередодні події вона близько 16:00 пішла до квартири ОСОБА_8 , де за столом сиділи ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Вони вживали алкогольні напої, під час чого у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт. При цьому ОСОБА_9 ОСОБА_6 нічим не погрожував та у фізичну сутичку не вступав. ОСОБА_8 просив ОСОБА_6 припинити конфлікт, однак ОСОБА_6 пішов на кухню та взяв ніж, повернувся до столу, став біля ОСОБА_9 , який сидів біля стіни, та наніс удари ножем ОСОБА_9 по обличчю та в груди. ОСОБА_8 намагався зупинити ОСОБА_6 , однак йому це не вдалось. У ОСОБА_9 пішла кров з рота, він піднявся, відійшов до шафи в коридорі та впав. Після чого, ОСОБА_8 просив ОСОБА_6 викликати швидку допомогу, однак останній не дав це зробити. Це відбулося близько опівночі. У зв`язку з тим, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вона не змогла піти додому, а тому залишилася у квартирі та лягла спати на підлозі у кімнаті. На наступний день ОСОБА_8 їй повідомив, що ОСОБА_9 не ворушиться. Коли вона покинула квартиру, то прийшла до свого чоловіка та розповіла про подію, яка відбулася, після чого вони зателефонували в поліцію.

Під час проведення слідчого експерименту в ході досудового розслідування 12.09.2023, свідок ОСОБА_11 на місці події вказала на конкретні обставини спричинення ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 ножових поранень, від яких той помер в коридорі квартири АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що ОСОБА_6 жив у його квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 . 9 чи 10 вересня 2023 року до них у квартиру прийшов ОСОБА_9 і ОСОБА_11 та вони всі разом почали вживати алкогольні напої. Приблизно о 21-22 годині він пішов спати до себе в другу кімнату, а інші залишились вживати алкоголь. На наступний день він прокинувся та побачив, що ОСОБА_9 лежить на підлозі в коридорі. З 13:00 до 15:00 він пішов прогулятися на вулицю, а коли повернувся, ОСОБА_6 повідомив йому, що він вбив ОСОБА_14 , однак подробиць не розповів. Оскільки він не має мобільного телефону, то не зміг викликати швидку допомогу та поліцію, тому сказав ОСОБА_6 , щоб він вирішив цю проблему. ОСОБА_6 запропонував йому винести тіло ОСОБА_9 на смітник, на що він відмовився.

Під час огляду місця події 12.09.2023 - приміщення коридору квартири АДРЕСА_3 , - виявлено труп ОСОБА_9 .

В ході обшуку 12.09.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речі і предмети із слідами крові, які визнано речовими доказами.

Відповідно до висновку експерта № 021-2176-2023 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 було виявлено, зокрема проникаюче сліпе колото-різане поранення шиї та грудей з раною на передній поверхні шиї, від якої відходить рановий канал, що йде: спереду назад, зверху донизу, зліва направо, по ходу якого ушкоджуються: м`які тканини та м`язи шиї, права внутрішня яремна вена (у вигляді неповного її перетину), правий купол плеври, далі рановий канал проникає до правої плевральної порожнини де ушкоджує верхню частку правої легені, та сліпо закінчується; глибина ранового каналу становить приблизно 11 см. Дане поранення було спричинено незадовго до настання смерті (в короткий проміжок часу, який становить до 40 хвилин), утворилось від дії одного плаского предмета, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, що у своїй конфігурації мав обух «П»-подібного перетину та гостре лезо(наприклад, предмет по типу клинка ножа); має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого сліпого колото-різаного поранення шиї та грудей з ушкодженням магістральних судин шиї та легені з розвитком крововтрати та шоку.

Згідно з висновком експерта №1014, ОСОБА_6 в період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він на даний час підозрюється, страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує.

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів не вбачає.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, а саме - в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про те, що ножові поранення потерпілому обвинувачений наніс з метою самооборони та захисту свого життя і здоров`я, оскільки очевидець події свідок ОСОБА_11 у своїх показаннях в суді та під час слідчого експерименту на досудовому розслідуванні спростувала твердження ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_9 відносно нього будь-яких насильницьких дій та зазначила, що нанесення ОСОБА_6 . ОСОБА_9 ударів ножем відбулось внаслідок словесного конфлікту.

Також колегія суддів враховує, що при затриманні у ОСОБА_6 не виявлено жодних тілесних ушкоджень, а матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_9 неправомірних дій щодо ОСОБА_6 .

Колегія суддів не приймає доводи апеляційних скарг про відсутність у ОСОБА_6 умислу на вбивство ОСОБА_9 , оскільки застосоване обвинуваченим знаряддя злочину, характер, локалізація та механізм нанесення тілесних ушкоджень (колото-різане поранення шиї) свідчить про те, що ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Про прямий умисел ОСОБА_6 на заподіяння смерті ОСОБА_9 також свідчать показання свідка ОСОБА_12 в тій частині, що ОСОБА_6 не давав можливості викликати швидку допомогу.

Твердження обвинуваченого про те, що під час вчинення злочину він перебував у неадекватному стані є безпідставними, оскільки вони спростовуються висновком судово-психіатричного експерта № 1014 від 28.09.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих йому дій страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, однак міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Доводи апеляційних скарг про наявність істотних розбіжностей між показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки колегія суддів не вбачає у свідченнях вказаних осіб таких розбіжностей, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника про незаконність проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 через невідповідність номеру в ухвалі слідчого судді від 13.09.2023 про надання дозволу на його проведення, колегія суддів враховує те, що обшук вказаної квартири було проведено у невідкладному порядку на підставі положень ч.3 ст.233 КПК України.

Однак під час перевірки його законності слідчий суддя у своїй ухвалі (т.1 а.с. 101) підтвердив наявність підстав для проведення цього обшуку та вилучення майна, однак помилково вказав номер будинку.

На думку колегії суддів, такий недолік є опискою і не тягне за собою визнання протоколу обшуку, в якому зафіксовано наявність слідів крові в квартирі, недопустимим доказом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 28.05.2024 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3