Справа № 462/6642/23
провадження 1-кс/462/1465/24
У Х В А Л А

13 серпня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власників майна адвоката ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши к відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах власників майна, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0059, :01:000:0060 який був накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 04 жовтня 2023 року у межах кримінального провадження №0000177 від 01 вересня 2023 року. Свої вимоги мотивує тим, що вказана ухвала слідчого судді, якою був накладений арешт на вказані земельні ділянки є необґрунтованою та постановлена з порушенням вимог КПК України. Крім цього, згідно з інформацією Львівської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру» земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0059 ( ОСОБА_5 ), :01:000:0060 ( ОСОБА_6 ) не накладаються на земельну ділянку, яка належить Яворівському ДЛГП «Галсільліс». В зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила, пояснивши, що відсутні підстави для скасування арешту, передбачені ст. 174 КПК України, просить у задоволені клопотання відмовити.

У судове засідання не з`явилася прокурор, проте подала до суду заяву, в якій проти клопотання про скасування арешту заперечила, а відтак її неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Заслухавши думку адвоката, старшого слідчого, оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Слідчим відділенням ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 01 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом того, що 31 серпня 2023 року до відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшли матеріали УСБУ у Львівській області щодо неправомірних дій службових осіб ГУ Держгеокадастру у Львівській області, які здійснювали неправомірні дії при передачі протягом 2017-2021 земель лісового фонду у приватну власність громадян.

На виконання доручення в рамках кримінального провадження отримано інформацію від УСБУ у Львівській області про те, що земельні ділянки за наступними кадастровими номерами: :01:000:0022 знаходиться у приватній власності ОСОБА_8 , :01:000:0059 знаходиться у приватній власності ОСОБА_5 , :01:000:0060 знаходиться у приватній власності ОСОБА_6 та частково накладаються на землі лісового фонду Яворівського ДЛГП «Галсільліс». Зокрема, за наявними даними, протягом 2017-2021 років ГУ Держгеокадастр України у Львівській області незаконно надано дозволи на розробку проектів землеустрою для передачі земельних ділянок у приватну власність фізичним особам в межах населеного пункту смт.Рясне-Руська за рахунок земель лісогосподарського призначення, які надані у постійне користування Яворівському дочірньому підприємству ОКС ЛГП «Галсільліс» згідно з рішеннями Львівської обласної ради від 20.06.2000 №318 та від 28.12.2000 №409 (згідно з вимогами ч.1 ст.55 Земельного кодексу України такі землі відносяться до земель лісогосподарського призначення).

Як убачається з витягів з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 25 серпня 2023 року, земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0022 належить ОСОБА_8 , земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0059 належить ОСОБА_5 , земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0060 належить ОСОБА_6 .

02 жовтня 2023 року постановою старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:000:0022, :01:000:0059, :01:000:0060 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000177 від 01 вересня 2023 року.

04 жовтня 2023 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова постановлено: клопотання прокурора задовольнити; накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0022, що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0059, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0060, що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , заборонивши ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам відчужувати, використовувати та розпоряджатись будь-яким чином вказаними земельними ділянками.

27 березня 2024 року старшим слідчим ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 04 березня 2024 року був проведений огляд місця події, а саме: земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0022, :01:000:0059, :01:000:0060, що підтверджується протоколом огляду місця події.

Вказаний огляд був проведений за участю працівника Яворівського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_9 , який в категоричній формі заявив, що вищевказані ділянки належать до земель лісогосподарського призначення, що зафіксовано на відеозаписі, який долучений до протоколу огляду місця події від 27 березня 2024 року.

Листом старшого слідчого ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року № 4992/38/02-24 зобов`язано Яворівський ДЛГП «Галсільліс» надати матеріали лісовпорядкування за 2011 рік, про які зазначив ОСОБА_9 під час проведення вищевказаного огляджу місця події.

З пояснень старшої слідчої ОСОБА_4 убачається, що Яворівський ДЛГП «Галсільліс» ще не надало органу досудового розслідування витребуванні документи у повному обсязі.

Власники земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали слідчому судді лист Львівської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру» від 28 березня 2024 року № 03/19, в якому зазначено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0059, :01:000:0060 не накладаються на земельну ділянку, яка належить Яворівському ДЛГП «Галсільліс».

Слідчий суддя зазначає, що власники земельних ділянок вже зверталися у травні 2024 року з аналогічним клопотанням про скасування арешту майна. 07 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду у задоволені вказаного клопотання було відмовлено. Як убачається з мотивувальної частини ухвали від 07 травня 2024 року підставою для відмови слугувало те, що слідчий суддя вважав, що без отримання органом досудового розслідування від Яворівського ДЛГП «Галсільліс» вищевказаних матеріалів лісовпорядкування за 2011 рік та іншої технічної документації на земельну ділянку, яка належить вказаному підприємству, а також, без отримання у подальшому відповідного висновку земельно-технічної експертизи не можливо зробити висновок, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0059, :01:000:0060 не накладаються на земельну ділянку, яка належить Яворівському ДЛГП «Галсільліс».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийняті в розумні строки.

Дотримання розумних строків кримінального провадження є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК, що відображає вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини щодо права кожного на справедливии? та публічнии? розгляд и?ого справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду, зокрема, з дати, коли було почато досудове слідство (рішення ЄСПЛ у справах «Вемхов проти ФРН» від 25 червня 1968 року, «Ноймастер проти Австрії» від 27 червня 1968 року, «Рингейзен проти Австрії» від 16 липня 1971 року).

Разом з тим, станом на день розгляду даного клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею, Яворівське ДЛГП «Галсільліс» матеріалів лісовпорядкування за 2011 рік та іншої технічної документації на вищевказані земельні ділянки органу досудового розслідування так і не надало. Станом на серпень 2024 року у кримінальному проваджені так і не було призначеноі земельно-технічної експертизи.

Крім цього, підозра у межах кримінального провадження № 0000177 нікому не пред`явлена, потерпілого у вказаному проваджені немає, а позиція Яворівський ДЛГП «Галсільліс» у даному кримінальному проваджені є непослідовною, і такою, що може призвести до порушення розумних строків здійснення досудового розслідування.

На даний час ні прокурор, ні Яворівськое ДЛГП «Галсільліс» або інша зацікавлена установа з цивільним позовом про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0059, :01:000:0060 не зверталася.

Таким чином, протягом тривалого часу органом досудового розслідування з моменту накладення арешту на вищевказані земельні ділянки не було здобуто доказів, які б без будь-якого сумніву свідчили про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0059, :01:000:0060 накладаються на земельну ділянку, яка належить Яворівському ДЛГП «Галсільліс».

Як вже зазначалося слідчим суддею правовою підставою для накладання арешту на земельні ділянки слугувало те, що постановою старшого слідчого такі були визнані речовими доказами у кримінальному проваджені № 0000177 від 01 вересня 2023 року.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми: 1) виражається у першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер; 2) викладена у другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями; 3) закріплена у другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна у загальних інтересах. Другу та третю норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «"East/West Alliance Limited" проти України» від 23 січня 2014 року (заява № 19336/04), § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів.

ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує на тому, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення ЄСПЛ у справі «Прессос компанія Нав`єра А.О. » та інші проти Бельгії»).

Рішенням ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) та рішенням ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» визначено, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від такого втручання. Будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.

У рішеннях ЄСПЛ від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації» (заява № 68443/01) та від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації» (заява № 58254/00), Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Слідчий суддя зауважує, що залишаються незрозумілим причини не проведення у кримінальному проваджені протягом тривалого часу всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, зокрема, призначення земельно-технічної експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0059, :01:000:0060, тривалий час відкрито користуються та володіють цими ділянками, а також те, що підозрюваний та потерпілий у кримінальному проваджені відсутні, слідчі (розшукові) дії у кримінальному проваджені не проводяться, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому у застосуванні такого заходу, як арешт майна відпала потреба, а подальше існування вказаного арешту майна стане надмірним тягарем для їх власника.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасуванню арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скасувати арешт майна, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0059, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 та земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0060, що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , який був накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 жовтня 2023 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.