27.09.2024

справа №642/4926/24
провадження №1-кп/642/603/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарове, Золочівського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до застосування запобіжного заходу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.08.2024р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що будучи достеменно обізнаним про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався та діє на сьогоднішній день, відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності щодо малолітньої дитини за наступних обставин:

Так, 27.06.2024 близько 19:00 години ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов по цій вулиці. Підійшовши до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 розпочав вести з ним розмову, в ході якої помітив в його лівій руці мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi Note 11» Twilight Blue, 6 Gb RAM, 128 ROM, НОМЕР_1 , (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ) із сім - карткою з номером НОМЕР_4 (сім - картка для потерпілого не має матеріальної цінності). Саме в цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Надалі, в ході розмови ОСОБА_6 зрозумів, що ОСОБА_4 по відношенню до нього має намір вчинити протиправні дії у зв`язку із чим поклав мобільний телефон до своєї сумки та вирішив втекти від нього. В той час коли ОСОБА_6 намагався втекти від ОСОБА_4 , останній, оцінивши фізичний стан та вік потерпілого, а також впевнившись у відсутності поблизу інших сторонніх осіб, які можуть завадити реалізації раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, тобто як сприятливі обставини для реалізації щойно виниклої мети особистого збагачення за рахунок іншої особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи позаду потерпілого, схватив його за комір футболки та зупинив його. В цей час, ОСОБА_6 дістав із сумки мобільний телефон з метою здійснення дзвінка батьку, а ОСОБА_4 , усвідомлюючи свою фізичну перевагу перед малолітнім потерпілим, знаходячись по відношенню до нього у положенні стоячи на відстані витягнутою руки обличчям до обличчя, вихватив з його рук мобільний телефон та наніс удар правою рукою в область тулубу, спричинивши при цьому потерпілому фізичний біль. Надалі, виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав за необхідне для досягнення злочинної мети, спрямованої на відкрите викрадення чужого майна, останній втік з вищевказаного місця, таким чином покинув місце злочину, звернувши на свою користь викрадене майно та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши згідно висновку експерта від 16.07.2024 № 5455 потерпілому матеріальні збитки на суму 5 753 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненим ним діяння та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохав суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому враховано, що законний представник потерпілого подав до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення стосовно малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наведеними даними про його особу, який раніше засуджений за скоєння умисного корисливого злочину проти власності, має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно скоїв умисний корисливий злочин, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та наведеними вище відомостями про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.07.24р.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання покарання визначеним вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.24 р. остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з 27.06.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Речові докази - мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi Note 11» Twilight Blue, 6 Gb RAM, 128 ROM, НОМЕР_1 , (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ) із сім - карткою з номером НОМЕР_4 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати йому повернутим.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харків від 04.07.24р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення за судово - товарознавчої експертизи №5455 від 16.07.24р. у розмірі 1 893,20 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1