У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 щодо незаконного тримання під вартою, подана в порядку ст. 206 КПК України,

встановив:

В провадженні суду перебуває скарга представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 щодо незаконного тримання під вартою, подана в порядку ст. 206 КПК України, в якій він просить зобов`язати ІТТ №1 ГУНП в Закарпатській області (м.Ужгород, вул.Ракоці,13) негайно звільнити з під варти громадянина України ОСОБА_3 .

18.09.2024 адвокат надіслав до суду доповнення до скарги, в якій він зазначив, що згідно з повідомлення про підозру ОСОБА_3 підозрюється щодо події, яка мала місце 13.08.2024, а затримання відбулося аж 16.09.2024, тобто більше як через один місяць ніби від дня вчинення злочину. Тобто, жодних законних підстав затримувати без ухвали слідчого судді не було.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що 16 вересня 2024 року працівники поліції ГУНП в Закарпатській області та інші близько 07.00 год. прийшли додому за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , зламали двері, із застосуванням сили повалили ОСОБА_3 на підлогу та провели за адресою АДРЕСА_1 обшук та вилучили його особистий мобільний телефон. При цьому жодна особа не склала відносно ОСОБА_3 протокол затримання. ОСОБА_3 було вручено ухвалу суду та повідомлено, що обшук проводиться у кримінальному провадженні №0000321 від 14.06.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України, без жодних більше роз`яснень. З цього моменту від нього не відлучалися працівники поліції та відповідно і він не міг відлучитися від них без їх згоди. За наслідками обшуку у житлі ОСОБА_3 нічого незаконного не було знайдено та того, що зазначено в ухвалі суду, що мало значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні. Після цього ОСОБА_3 відвезли ще на декілька обшуків, але жодного протоколу затримання так і не склали. Тільки після 17 години, коли прибув захисник із БВПД ОСОБА_6 , був складений протокол затримання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що при затриманні працівниками поліції було застосовано до нього фізичну силу, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.

При цьому його представник в судовому засіданні просив задовольнити скаргу, так як затримання ОСОБА_3 відбулося без відповідної правової підстави, йому нанесені тілесні ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що працівниками поліції проводилися слідчої дії в межах кримінального провадження, в ході яких ОСОБА_3 здійснив злісну непокору законним вимогам поліцейських, чинив опір при їх проведенні тому до нього була застосована фізична сила працівниками поліції, з приводу чого проводиться службова перевірка.

Ознайомившись зі скаргою та матеріалами, доданими до такої, заслухавши позицію учасників, суд приходить до наступного висновку.

З повідомлення про підозру від 16.09.2024 видно, що у кримінальному провадженні №0000321 від 14.06.2024 заступником начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_3 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_3 старшим слідчим ОСОБА_8 16.09.2024 о 15 год. 55 хв.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, видно, що 16.09.2024 ОСОБА_3 затримано. Протокол складено о 16 год. 12 хв., адвоката повідомлено про затримання о 16 год. 17 хв. Наявний підпис про ознайомлення з протоколом як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_9 .

Підставою затримання вказано:

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

5) наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

В рапорті від 16.09.2024, адресованого начальнику ГУНП в Закарпатській області, старший оперативний співробітник УКР ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 доповів, що при проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні №0000321 ОСОБА_3 здійснив злісну непокору законним вимогам поліцейських, перешкоджав проведенню таких, тому до нього було застосовано фізичну силу, а саме спеціальні прийоми боротьби для забезпечення особистої безпеки, внаслідок чого ОСОБА_3 отримав незначні садна голови, після чого йому було надано медичну допомогу.

Аналогічні пояснення доповів у рапорті від 16.09.2024 оперативний співробітник УКР ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 КПК України якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Норма ст. 206 КПК України, крім іншого, покликана врегулювати питання незаконного тримання особи під вартою та її звільнення з-під варти за доведеності такого тримання.

Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»);

- ретельно перевіряти дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК у випадках затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Аналізуючи доводи зазначені у клопотанні, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини зокрема рішення ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», в яких зазначено, що для підозри достатньо існування інформації про те, що особа могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що затриманню ОСОБА_3 передувало вручення йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. В протоколі затримання зазначено час складання протоколу, фактичний час затримання останнього, підстави затримання, роз`яснено права та обов`язки затриманому згідно зі ст. 42 КПК України, копія протоколу затримання була вручена затриманому та захиснику, в наданій суду копії протоколу містяться пояснення затриманого тощо. Окрім цього, у визначені КПК України строки, слідчий звернувся з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке на момент розгляду скарги розглянуто і ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи зібрані по справі докази, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга до задоволенню не підлягає, так як стороною обвинувачення доведено законність позбавлення ОСОБА_3 свободи.

Відповідно до ч. 7 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи, що у підозрюваного наявні тілесні ушкодження, з огляду на те, що він зазначив про побиття його працівниками поліції при затриманні, приймаючи до уваги рапорти поліцейських про застосування до нього фізичної сили, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати посадових осіб Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9» забезпечити медичне обстеження стану здоров`я підозрюваного, про результати якого повідомити суд.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, про негайне звільнення з-під варти відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 206 КПК України зобов`язати посадових осіб Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9» забезпечити медичне обстеження стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 та повідомити про результати обстеження Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1