№ 317/3842/24
№ 1-кп/317/381/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000239 у відношенні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одружений, має малолітню дитину проходить службу у в/ч НОМЕР_1 раніше не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2024 року № 49, солдата кулеметника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (надалі - Закон), аналоги наркотичних засобів і психотропних речовин - заборонені до обігу на території України речовини синтетичні чи природні, не включені до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі - Переліку), хімічна структура та властивості яких подібні до хімічної структури та властивостей наркотичних засобів і психотропних речовин, психоактивну дію яких вони відтворюють.

Також, відповідно до ст. 13 Закону на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Разом з цим, відповідно до ст. 25 Закону зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року таблиці № 1 «Метадон» містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання та зберігання особливо небезпечний наркотичний засіб без мети збуту, за наступних обставин:

В невстановлений в ході дізнання дату та час, ОСОБА_3 , перебуваючи на невстановленій в ході дізнання вулиці, на території м. Дніпро, Дніпропетровській області, шляхом привласнення знайденого, придбав фрагмент блістера з пігулками білого кольору, який ОСОБА_3 , визначив як наркотичний засіб, обіг якого обмежено - МЕТАДОН, після чого у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вищевказаного наркотичного засобу, без мети збуту, реалізовуючи який останній помістив вищевказаний наркотичний засіб в свою сумку чорного кольору, таким чином придбав та почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - МЕТАДОН при собі, без мети подальшого збуту.

26 червня 2024 року на блокпосту «3-08», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 18 години 15 хвилин до 18 години 19 хвилин, в ході огляду місця події у ОСОБА_3 , співробітниками поліції виявлено та вилучено фрагмент блістера з пігулками білого кольору, в якій відповідно до висновку експерта № СЕ- 19/108-24/12367-НЗПРАП від 04.07.2024 перебував наркотичний засіб, обіг якого обмежено - МЕТАДОН, маса якого склала 0,0586 г (в перерахунку на основу), який ОСОБА_3 , придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні ОСОБА_3 надав суду заяву аналогічного змісту, зазначивши своє чітке бажання з якого зрозуміло, що наслідки розгляду йому зрозумілі та відомі.

До обвинувального акту було додано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї вини, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч. 2 ст. 87 КПК України).

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, зважаючи на його заяву в якій останній зазначає про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами і згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, яка не є наслідком будь-якого примусу, так як заява складена в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000239, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, що підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження, які сумніву у своїй об`єктивності не викликають та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку є повністю доведеною за результатами спрощеного провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків; дані про особу обвинуваченого, відносно якого відсутні відомості про перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є його щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Згідно з вимогами, визначеними ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд, з урахуванням викладеного, за сукупності наведених вище обставин, визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави з огляду на положення ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

?за ч. 1 ст. 309 КК України вигляді штрафу у розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави Україна 1514,56 гривень за проведення експертизи № СЕ-19/108-24/ -12367-НЗПРАП від 04.07.2024.

Речові докази:

? метадон, що зберігається в камері схову ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області згідно до квитанції № 001066 від 12.07.2024 знищити після набрання вироком законної сили;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий суддя: ОСОБА_1