Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1270/21
номер провадження 1-кс/695/743/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000683 від 05.11.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000683 від 05.11.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Золотоніським РВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.11.2018 року за №0000683, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до протоколу №5/2018 загальних зборів учасників ТОВ «Водбуд» від 10.08.2018, будучи уповноваженим на посаду директора вказаного товариства, відповідно до наказу №8 від 13.08.2018, приступивши до виконання своїх функціональних обов`язків директора ТОВ «Водбуд» та відповідно до наказу №10 від 14.08.2018 по підприємству, будучи особою відповідальною за виконання робіт по об`єкту «Проведення робіт з поліпшення екологічного, технічного стану та благоустрою водойми с. Хрестителеве Чорнобаївського району Черкаської області (капітальний ремонт) заволодів бюджетними коштами у особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем. Також встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними діями допустив:

- перевищення вартості навантаження та перевезення ґрунту, що наведені в актах приймання виконаних будівельних робіт над вартістю фактично навантаженого та вивезеного ґрунту складає 1 543 051,10 (один мільйон п`ятсот сорок три тисячі п`ятдесят одна грн. 10 коп.) без урахування ПДВ.

-перевищення вартості робіт по утриманню грунтових доріг, що наведені в актах приймання виконаних будівельних робіт над вартістю фактично виконаних робіт по утриманню грантових доріг складає 136 289 (сто тридцять шість тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. без урахування ПДВ.

-перевищення вартості робіт на відвалі ґрунту, що наведені в актах приймання виконаних будівельних робіт над вартістю фактично виконаних робіт на відвалі ґрунту складає 106 560 (сто шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. без урахування ПДВ, що підтверджується висновком експерта від 23.05.2024 №12-24 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, чим саме заволодів бюджетними коштами Хрестителівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області в сумі 1 785 900,10грн. (один мільйон сімсот вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот гривень 10 коп.) без урахування ПДВ, що становить 2027 (дві тисячі двадцять сім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та являється особливо великими розмірами.

26.06.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинене у особливо великих розмірах та 04.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру за ч. 2 ст. 366 КК України, як складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Також, в свою чергу, слідчим відділом Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області встановлено точну суму збитків, завданих Чорнобаївській селищній раді (, адреса: вул. Центральна, 154, смт. Чорнобай, Черкаська область), яка становить 1 785 900 (один мільйон сімсот вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот) гривень 10 коп., що стверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23.05.2024 №12-24.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 383608283), у власності ОСОБА_5 перебуває: 1/3 частка квартири, загальною площею 67,8 кв.м по АДРЕСА_1 , та відповідно до інформації отриманої з АІС АРМОР встановлено право власності ОСОБА_5 на транспортний засіб - легковий автомобіль марки «HONDA CR-V», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, 2008 року випуску.

01.07.2024 року в рамках досудового розслідування позивачем Чорнобаївською селищною радою заявлено цивільний позов до відповідача ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 1 785 900.10 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). При цьому, законодавцем передбачено п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається як на майно підозрюваного, так і обвинуваченого.

Враховуючи, що досудове розслідування проводиться за фактом вчинення кримінального правопорушення, що призвело до заподіяння збитків, з урахування положень п.10 ст. 170 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що накладення арешту на вищезазначені 1/3 частки квартири загальною площею 67,8 кв.м по АДРЕСА_1 та транспортного засобу - легкового автомобіля марки «HONDA CR-V», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, 2008 року випуску є співмірними засобами забезпечення у даному кримінальному провадженні, а заборона відчуження сприятиме запобіганню ризику його відчуження і не стане тягарем у реалізації прав підозрюваного як власника на даний час.

У судовому засіданні прокурор та слідчий на задоволенні клопотання наполягали, посилаючись на обставини, викладені у письмовому варіанті.

Власник майна ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не прибули, хоча про дату час та місце судового розгляду ставились до відому належним чином. Отже їх неявка, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Заслухавши позицію учасників процесу, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). При цьому, законодавцем передбачено п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається як на майно підозрюваного, так і обвинуваченого. Тобто, аналізуючи норми КПК України, прокурор позбавлений права подати цивільний позов на стадії досудового розслідування. Таким правом, у разі наявності оголошеної підозри, він наділений тільки при направленні обвинувального акту до суду.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.11.2018 року за №0000683, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідчим відділом Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області встановлено точну суму збитків, завданих Чорнобаївській селищній раді (, адреса: вул. Центральна, 154, смт. Чорнобай, Черкаська область), яка становить 1 785 900 (один мільйон сімсот вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот) гривень 10 коп., що стверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23.05.2024 №12-24.

26.06.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинене у особливо великих розмірах та 04.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру за ч. 2 ст. 366 КК України, як складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

01.07.2024 року в рамках досудового розслідування позивачем Чорнобаївською селищною радою заявлено цивільний позов до відповідача ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 1 785 900.10 грн.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 383608283), у власності ОСОБА_5 перебуває: 1/3 частка квартири, загальною площею 67,8 кв.м по АДРЕСА_1 , та відповідно до інформації отриманої з АІС АРМОР встановлено право власності ОСОБА_5 на транспортний засіб - легковий автомобіль марки «HONDA CR-V», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, 2008 року випуску.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимоги щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Прессос компанія ОСОБА_8 та інші проти Бельгії, «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).

Враховуючи, що досудове розслідування проводиться за фактом вчинення кримінального правопорушення, що призвело до заподіяння збитків, з урахування положень п.10 ст. 170 КПК України, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вищезазначені 1/3 частку квартири, загальною площею 67,8 кв.м по АДРЕСА_1 та транспортного засобу - легкового автомобіля марки «HONDA CR-V», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, 2008 року випуску, в частині заборони відчуження є співмірним засобом забезпечення у даному кримінальному провадженні, а заборона відчуження будь-яким способом сприятиме запобіганню ризику його відчуження і не стане тягарем у реалізації прав підозрюваного як власника на даний час.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

У кримінальнму провадженні № 0000683 від 05.11.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, накласти арешт в частині заборони відчуження будь-яким способом та вчинення будь-яких реєстраційних дії на наступне майно:

-1/3 частку квартири, загальною площею 67,8 кв.м по АДРЕСА_1 ;

- легковий автомобіль марки «HONDA CR-V», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, 2008 року випуску.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1