Справа № 372/4169/24
Провадження 1-кс-987/24
ухвала

Іменем України

01 серпня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання уповноваженої особи на здійснення досудового розслідування Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капрала поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа на здійснення досудового розслідування Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капрал поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000226 від 29.07.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та розпочато розслідування за фактом незаконного заняття рибним добувним промслом, яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання капрал поліції ОСОБА_3 зазначила, що 28.07.2024 року за адресою АДРЕСА_1 зупинили гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 який здійснював незаконний рибний добувний промисил та при собі мав риболовні сітки та рибу різних видів.

Виїздом СОГ на місце події 28.07.2024 року в період часу з 10 год. 19 хв. по 10 год. 28 хв проведено огляд місця події, в лісосмузі біля будинку Будівельників АДРЕСА_1 , в ході якого у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено свіжу рибу, а саме: карась сріблястий - 6 шт., судаки- 5 шт., синець - 5 шт., плітка - 38 шт., плоскирка - 82 шт., лящ - 8 шт., яку після огляду було передано головному державному інспектору відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_6 , оскільки свіжа риба, являє собою продукт, який швидко псується, і підлягає здачі на рибоприймальний пункт, риболовецьку сітку у кількості 1 штуки, загальною довжиною близько 50 метрів та шириною 20 метрів, розмір вічка 20 мм, яка поміщена до поліетиленового пакету, який належним чином упаковано та підписано понятими, яку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Таким чином, досягнення мети арешту майна, передбаченого ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речових доказів, можливо лише за умови їх належного зберігання в органі досудового розслідування без можливості доступу до нього та використання сторонніми особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Підставою накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є його належність до речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Виходячи з того, що на даний час у досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведеного огляду місця події предмети та речі, які були у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є безпосередніми засобами та предметом вчинення кримінального проступку, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, забезпечення проведення судових експертиз, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучену 28.07.2024 під час огляду місця події свіжу рибу, а саме: карась сріблястий - 6 шт., судаки- 5 шт., синець - 5 шт., плітка - 38 шт., плоскирка - 82 шт., лящ - 8 шт., яку після огляду було передано головному державному інспектору відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_6 , оскільки свіжа риба, являє собою продукт, який швидко псується, і підлягає здачі на рибоприймальний пункт, риболовецьку сітку у кількості 1 штуки, загальною довжиною близько 50 метрів, та шириною 20 метрів, розмір вічка 20 мм, яка поміщена до поліетиленового пакету, який належним чином упаковано та підписано понятими, яку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі вище викладеного, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, дізнавачпросить клопотання задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дізнавач, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання дізнавача про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного дізнавачем клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Уповноваженої особи на здійснення досудового розслідування Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капрала поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - речові докази, які вилучено 28.07.2024 під час огляду місця події у ОСОБА_5 , а саме:

- на карась сріблястий - 6 шт., судаки- 5 шт., синець - 5 шт., плітка - 38 шт., плоскирка - 82 шт., лящ - 8 шт. із забороною користування, відчуження та розпорядження, які після огляду передано головному державному інспектору відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_6 на зберігання, оскільки свіжа риба, являє собою продукт, який швидко псується, і підлягає здачі на рибоприймальний пункт;

- на риболовецьку сітку у кількості 1 штуки, загальною довжиною близько 50 метрів, розмір вічка 20 мм. із забороною користування, відчуження та розпорядження, яку поміщено до камери схову Обухівського РУП ГУНП в Київській області на відповідальне зберігання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1