Справа №295/1796/23
УХВАЛА
Іменем України

06.08.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі подання командира ВЧ НОМЕР_1 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням
ОСОБА_3 , засудженому за ч.5 ст. 407 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

встановив:

Командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду із поданням про скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду. Посилається на те, що засуджений 23.11.2023 самовільно лишив місце несення служби - наметове містечко НОМЕР_2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та безпідставно відсутній на службі з 12-00 год. 23.11.2023 по теперішній час.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, привід застосований ухвалою Богунського районного суду від 17.06.2024 не виконаний.

Прокурор ОСОБА_4 не підтримав клопотання про скасування звільнення від відбування покарання, оскільки стверджувати, що ОСОБА_3 вчинив під час іспитового строку кримінальне правопорушення, передчасно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року і шести місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2, ч.2 п. 2 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації. Роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.
Вирок набрав законної сили - 21.03.2023.
Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Щодо твердження командира військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення місця несення служби слід зазначити наступне.

Згідно наданого прокурором витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.08.2024, було порушено кримінальне провадження №0001711 від 27.12.2023 за ч.5 ст. 407 КК України по факту самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_3 військової частини 23.11.2023.

У рішенні Конституційного суду України від 27 жовтня 1999 року у справі №1-15/99 визначено, що сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнавати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її вину не буде визнано судом у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили.
Крім того, Європейський суд у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайжану» зазначив, що презумція невинуватості, втілена в п.2 ст.6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку.

Аналогічні висновки Європейський суд подав у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України».

За таких обставин, оскільки матеріали подання не містять доказів того, що засуджений ОСОБА_3 вчинив протягом іспитового строку нове кримінальне правопорушення,систематично порушує обов`язки покладені на нього вироком Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2023, суд приходить до висновку, що подання є передчасним, а тому відмовляє у його задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

У задоволенні подання командира ВЧ НОМЕР_1 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 , засудженому за ч.5 ст. 407 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали - 09.08.2024 о 08-50 год.

Суддя ОСОБА_1