Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4666/22
Провадження № 1-кп/490/319/2024
У Х В А Л А

21 серпня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0001185 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Обвинувачений заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією діяння, про яке йдеться в обвинувальному акті.

2. Потерпілий та прокурор проти закриття провадження у кримінальному провадженні не заперечували.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням ОСОБА_4 звинувачений у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 , раніше судимий до позбавлення волі, маючи не погашену судимість, повторно, вчинив корисливі злочини проти власності за наступних обставин: 06.10.2022 близько 15:00, більш точного часу встановити у ході до судового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебував біля лавочки першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 .

Знаходячись за вказаним місцем, у визначений час. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зловживали спиртні напої.

В ході розпиття алкогольних напоїв, ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_5 мобільний телефон, та в нього раптово виник злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 з проханням надати мобільний телефон для здійснення дзвінку.

Так, ОСОБА_5 не маючи сумніву щодо дій ОСОБА_4 , передав останньому мобільний телефон марки ZTE «BLADE L 210» для здійснення телефонного дзвінку.

Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння вказаним телефоном, шляхом шахрайства, не маючи на меті повертати позичене майно, скориставшись довірою ОСОБА_5 , відійшов на 2-3 метра від першого під`їзду, будинку АДРЕСА_1 , після чого наголосив ОСОБА_5 , що направиться до магазину з метою придбати продукти та повернеться через деякий час.

Утримуючи при собі мобільний телефон марки ZTE «BLADE L 210, чорного кольору, IMEI 1) НОМЕР_1 , IMEI 2) НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1753,75 грн.

Вказані дії органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального Кодексу України

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

2. Частина 1 статті 190 Кримінального Кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за

Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство)

Частина 2 статті 190 Кримінального Кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за

Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно

3. Стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 1449-VI від 04 червня 2009 року, що діяла на момент вчинення злочину обвинуваченим/ передбачала адміністративну відповідальність за вчинення шахрайства щодо майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким у статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення були внесені зміни.

Відповідно до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 3886-ІХ від 09 серпня 2024 року адміністративна відповідальність за вчинення шахрайства настає у разі, якщо вартість його предмету /вилученого майна/ на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4. Відповідно до пункту 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України

Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України

сума податкової соціальної пільги встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня цього року прожитковий мінімум для працездатної особи встановлювався у сумі 2.481 грн.

5. Відповідно до частини 3 статті 4792 Кримінального Процесуального Кодексу України

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 12 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

І......Аналізуючи наведені приписи діючого законодавства у їх сукупності, суд відзначає таке.

1. Склад злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України є особливо кваліфікованим по відношенню до складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

2. Частина 1 статті 190 Кримінального Кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за шахрайство.

При цьому стаття 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення також встановлює відповідальність за шахрайство.

Отже, має місце конкуренція цих норм.

3. Поза розумним сумнівом, статтею 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлений привілейований склад шахрайства.

За загальним правилом кваліфікації правопорушень дії особи слід кваліфікувати лише за нормою, яка передбачає привілейований склад кримінального правопорушення.

Отже, за наявності ознак дрібного викрадення чужого майна шляхом шахрайства дії особи слід кваліфікувати лише за статтею 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення та виснувати, що склад злочину, передбаченого статтею 190 Кримінального Кодексу України в діях такої особи відсутній.

4. Далі, відповідно до приписів статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 1449-VI від 04 червня 2009 року/ дрібним вважалось викрадення чужого майна шляхом шахрайства у разі, якщо вартість такого майна не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до приписів статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року/ дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом шахрайства у разі, якщо вартість такого майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року відбулась декриміналізація шахрайств у разі, якщо вартість їх предмету становить від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто закон, що встановлював кримінальну відповідальність за шахрайство стосовно майна в таких розмірах, втратив чинність.

ІІІ……З огляду на такі приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає наступне.

1. Станом на 2022 рік вартість майна, крадіжка якого утворює склад кримінального правопорушення, має перевищувати 2.481 грн.

Вартість же майна, про вилучення якого ОСОБА_4 06 жовтня 2022 року йдеться в обвинувальному акті, цієї суми не досягає.

2. Вийти за межі висунутого обвинувачення, зокрема, в частині вартості викраденого майна, суд в силу процитованих вище приписів статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України не вправі.

3. ОСОБА_4 у суді проти закриття провадження у справі не заперечував.

Відповідно до процитованих вище приписів частини 3 статті 4792 Кримінального Процесуального Кодексу України за такого провадження у цій справі слід закрити.

Вирішення питання про речові докази.

Речовий доказ у справі мобільний телефон марки ZTE «BLADE L 210, чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 як предмет кримінального правопорушення на підставі пункту 1 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України слід повернути його власнику ОСОБА_5 .

Вирішення питання про розподіл судових витрат.

Під час досудового розслідування цього кримінального провадження на залучення експерта Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центра МВС України було витрачено 1.510 грн. 24 коп.

Відповідно до статті 124 КПК України ці витрати слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - закрити.

2.Речовий доказ у справі мобільний телефон марки ZTE «BLADE L 210, чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 повернути ОСОБА_5 .

3.Стягнути з ОСОБА_6 у прибуток держави 1.510 /одну тисячу п`ятсот десять/ грн. 24 /двадцять чотири/ коп. на відшкодування витрат на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Ухвала може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =