Справа № 545/4815/24
Провадження № 1-в/545/759/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України щодо засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

Засудженої вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 роки.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.03.2021 року за п.13 ч.2 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2020 у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 років 1 місяць,-

В С Т А Н О В И В

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України на засуджену ОСОБА_4 . У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння.

У судове засідання засуджена ОСОБА_4 та представник адміністрації не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд подання без їхньої участі, подання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та регулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст.51 КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадання чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2020 року ОСОБА_4 засуджена за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, 04.12.2019 на суму 380,95 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян(менше 1921 грн).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2020 вчинила крадіжку, що завдала потерпілому матеріальну шкоду на суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день його скоєння, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженої від покарання за цим вироком та приведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.03.2021 року у відповідність з чинним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,

П О С Т А Н О В И В:

Подання адміністрації державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.01.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Вважати ОСОБА_4 такою, що засуджена вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.03.2021 року за п.13 ч.2 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1