У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2024 Справа №607/24561/24 Провадження №1-кс/607/6762/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання ОСОБА_3 від 14.11.2024 про скасування арешту майна та повернення майна,

за участю: адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу Тернопільської обласної прокурати ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся власник майна ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0002209 від 17.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, про скасування арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2024 №607/20239/24 та повернення майна, а саме транспортного засобу марки «Toyota Avensis» номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить йому на праві власності.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 подане клопотання підтримує та зазначає, що досудове розслідування завершено, сторони та учасники ознайомлюються із матеріалами кримінального провадження, із вилученим автомобілем проведені усі необхідні слідчі дії і експертизи, транспортний засіб тривалий час і в пошкодженому стані перебуває на арештмайданчику, а тому потреба в подальшому арешті відпала.

Прокурор відносно клопотання заперечує, оскільки вказане майно є речовим доказом в рамках вищевказаного кримінального провадження, яке перебуває на завершальній стадії, проте після пред`явлення обвинувачення у сторони захисту можуть виникнути додаткові клопотання, зокрема в часині призначення судових експертиз на визначення вартості збитків та причин їх нанесення.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, збереження речових доказів, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2024 №607/20239/24 в рамках кримінального провадження №0002209 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України був накладений арешт на вилучене 17.09.2024 в ході проведеного огляду місця події майно, зокрема і транспортний засіб марки «Toyota Avensis» номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 з метою збереження речових доказів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховано заперечення прокурора щодо скасування арешту на зазначене майно для збереження речового доказу в первинному пошкодженому стані в разі необхідності призначення додаткових судових експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172-174, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 14.11.2024 про скасування арешту майна та повернення майна відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1