Провадження № 11/824/45/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією прокурора Київської міської прокуратури на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року у задоволенні клопотання начальника третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальній справі № 50-5418, відмовлено.

В обґрунтування мотивів прийнятого рішення, суд вказав, що відповідно до положень ст. 81 КПК України (в редакції 1960 року), рішення про долю речових доказів у разі закриття кримінальної справи під час досудового слідства мали право постановляти лише уповноважені працівники, якими проводилось слідство у зазначеній кримінальний справі. Також вказав, що матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що у цій кримінальній справі слідчим чи прокурором приймалось окреме процесуальне рішення щодо визнання цих купюр речовим доказом, відсутні будь-які дані про належність грошових коштів саме ОСОБА_8 , а також не доведено, що на сьогодні ці грошові кошти знаходяться на зберіганні у Київській міській прокуратурі.

Не погоджуючись з вказаною постановою, прокурором Київської міської прокуратури подано апеляцію, в якій вказано про незаконність та необґрунтованість постанови суду з огляду на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінальної справи. В обґрунтування доводів апеляції прокурор вказав про те, що суд помилково розглянув клопотання щодо вирішення долі речових доказів в порядку КПК України (в редакції 1960 року), оскільки на час звернення до суду з вказаним клопотанням кримінальна справа № 50-5418 закрита постановою слідчого та не відновлювалась, а отже приймати будь-які процесуальні рішення органом досудового розслідування та прокурором не є можливим, а також з огляду на те, що органами прокуратури припинено виконання функції досудового розслідування, а тому подане клопотання має бути розглянуте в порядку чинного КПК України, зокрема відповідно до положень ст. 5, 16, 100 КПК України. Також зазначив, що належність ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 1700 грн. підтверджується протоколом огляду грошових знаків від 27.01.2009 року, відповідно до якого вказані кошти вилучено у останнього під час затримання, а у подальшому їх арештовано постановою слідчого від 27.01.2009 та передано на зберігання на депозитний рахунок Київської міської прокуратури, про що складено відповідну квитанцію до прибуткового касового ордера від 02.02.2009 за № 720172, серії 01ААЖ, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання додатками. Просив скасувати вказану постанову суду від 03.01.2024 та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання та вирішити питання щодо речових доказів, а саме повернувши у власність ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 1700 грн.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтвердив доводи апеляції, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з пунктом 7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності, тобто до 20 листопада 2012 року.

З постанови слідчого в особливо важливих справах прокуратури м. Києва від 16 листопада 2012 року вбачається, що кримінальну справу № 50-5418 порушено 22 січня 2009 року та закрито слідчим прокуратури м. Києва 16 листопада 2012 року, тобто досудове слідство тривало до набрання чинності КПК України 2012 року, а тому доводи апеляції прокурора про необхідність розгляду поданого ним клопотання щодо вирішення долі речових доказів в порядку КПК України в редакції 2012 року, є необґрунтованими. Крім того, як вказав сам прокурор, на час звернення до суду з вказаним клопотанням кримінальна справа № 50-5418, яка закрита постановою слідчого, не відновлювалась, що також свідчить про відсутність підстав для розгляду поданого клопотання в порядку КПК України в редакції 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України 1960 року питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому: 1) знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються; 2) речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються; 3) речі, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, знищуються, а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм; 4) гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави; 5) гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Отже, за змістом вказаної норми закону питання щодо речових доказів у кримінальній справі, у випадку її закриття, повинен був вирішувати орган дізнання, слідчий чи прокурор.

Оскільки кримінальна справа №50-5418 за обвинуваченням ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 368, ч.3 ст. 364 КК України була закрита постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури м. Києва від 16.11.2012р. у зв`язку з недоведеністю участі обвинувачених у вчиненні даних злочинів, то питання щодо долі речових доказів у вказаній справі повинен вирішувати слідчий відповідною постановою.

З огляду на те, що кримінальна справа закрита слідчим, а не судом, то останній не є тим органом, який має повноваження вирішувати питання щодо долі речових доказів.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що апеляцію прокурора необхідно залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 81, 366, 377, 379 КПК України 1960 року, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляцію прокурора Київської міської прокуратури на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року залишити без змін.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4