Справа № 156/1320/20
Провадження № 1-в/156/32/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2024 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників крмінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог діючого законодавства вироку Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 відносно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

12.11.2024 до Іваничівського районного суду Волинської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог діючого законодавства вироку Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування подання зазначає, що 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У клопотанні також вказано, що згідно з вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, а сума заподіяних засудженим збитків становила 2076,67 гривень, що є менше неоподаткованого мінімуму доходів згідно з нормою кримінального законодавства у 2020 році. Враховуючи викладене, захисник просить привести вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 відносно ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства.

В судове засідання представник Володимирського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області не з`явився. 21.11.2024 року від провідного інспектора Володимирського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській областіОСОБА_6 надійшла заява про здійснення розгляду справи без участі представника Володимирського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області так, як ОСОБА_5 на обліку у вищевказаній установі не перебуває.

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав та пояснив, що у судах України відносно ОСОБА_5 перебувають на розгляді два кримінальних провадження, а тому звільнення засудженого від покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 впливатиме на подальший розгляд вказаних кримінальних проваджень. Адвокат з даним клопотанням звернувся до суду саме за місцем ухвалення вироку у зв`язку з тим, що вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 на даний час засудженим не виконується через те, що ОСОБА_5 перебуває у ДУ «Луцький слідчий ізолятор». Тому, захисник вважає, що вирішити питання звільнення ОСОБА_5 від покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 можливо лише судом, який ухвалив вирок. Адвокат також зазначив, що зі слів засудженого ОСОБА_5 , останній підтримує клопотання захисника та не заперечує проти розгляду клопотання без його участі.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував відносно розгляду клопотання захисника без участі засудженого ОСОБА_5 та представника пробації. Разом з тим, підтримав клопотання захисника та вважав за можливе звільнити засудженого від покарання, призначеного йому вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 року за ч.3 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Суд, заслухавши прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу (п.4 ч.2 ст. 539 КПК України).

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Щодо зворотної дії змін до статей 185, 190, 191 КК внаслідок набрання чинності Законом № 3886-IX Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 року по справі № 278/1566/21 зазначила наступне: «Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку. Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2020 році становила 2102,00 грн.

Вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. Згідно із ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК за вчинення кримінальних правопорушень: у жовтні 2020 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло на суму 1200 гривень та 02.11.2020 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло на суму 2076,67 гривень.

Вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 року набрав законної сили 26.02.2021 року.

Щодо діяння вчиненого ОСОБА_5 02.10.2020 року за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 року, на суму 2076,67 грн, суд зазначає, що оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, то до цього діяння має застосовуватися положення ст. 5 КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 , усунуто, засуджений підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 року. Таким чином, клопотання захисника підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог діючого законодавства вироку Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26.01.2021 року за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1