Провадження № 1-кп/643/720/24
Справа № 643/7750/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали щодо кримінального проступку, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 28.05.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Тернова Харківського району Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, на утриманні дітей немає, в силу ст. 89 КК України судимості немає, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

25.05.2024 приблизно о 20 год 04 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 сіла на переднє пасажирське сидіння автомобіля таксі марки «Ford Fusion» зеленого кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням власника вказаного автомобіля ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прибув за її викликом та на її прохання вирушили до АДРЕСА_4 . По дорозі, під час руху по просп. Тракторобудівників в м. Харкові, ОСОБА_3 , використовуючи малозначний привід, розпочала словесний конфлікт з водієм ОСОБА_4 , в ході якого почала принижувати його честь та гідність, ображаючи його грубою нецензурною лайкою та розмахуючи руками в його бік. У зв`язку з цим, водій ОСОБА_4 , не доїхавши до пункту призначення, знаходячись біля заправки АЗС «ОВІС» за адресою: АДРЕСА_5 , зробив вимушену зупинку та попрохав ОСОБА_3 залишити автомобіль у зв`язку з її протиправною поведінкою та повідомив, що якщо вона цього не зробить, то він викличе поліцію.

У відповідь на це ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи що вона знаходиться у громадському місці та приверне увагу оточуючих працівників АЗС, перехожих і мешканців прилеглих будинків, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та своє протиправне буйство, 25.05.2024 близько 20 год 20 хв, маючи протиправний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, зневажливе ставлення до чужої власності, схопила правою рукою за внутрішнє дзеркало заднього виду та з використанням власної фізичної сили, умисно відірвала його від лобового скла, після чого проявляючи надмірну агресію, тримаючи дзеркало у правій руці, нанесла потерпілому ОСОБА_4 два удари в обличчя, а саме у ліве око, внаслідок чого розбила йому окуляри.

В подальшому ОСОБА_3 , наблизившись головою до ОСОБА_4 , та умисно вкусила ОСОБА_4 за праву руку, та продовжила пошкоджувати вказаний транспортний засіб, а саме, використавши фізичну силу відірвала важіль перемикання склоочисників, відсік для окулярів та важіль покажчику поворотів.

В цей момент, до автомобіля підійшли працівники управління патрульної поліції Харківської області та ОСОБА_3 , незважаючи на присутність працівників поліції, продовжила свої хуліганські дії і проявляючи особливу зухвалість, зневажливе ставлення до чужої власності, своє протиправне буйство, не менш ніж два рази умисно вдарила двома ногами по склу вітрового вікна, внаслідок чого пошкодила його та пошкодила селектор перемикання передач, правий сонцезахисний піддашок, накладку внутрішньої передньої правої двері, кнопку управління радіо та оббивку передньої правої двері.

Разом з тим, ОСОБА_3 виражалась нецензурною лайкою в бік працівників поліції, а також продовжувала ображати нецензурною лайкою потерпілого ОСОБА_5 , при цьому намагалась спричинити йому тілесні ушкодження.

Внаслідок вчинених ОСОБА_3 хуліганських дій потерпілому ОСОБА_4 було спричинено синець на голові, садно з синцем на правій руці, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Також ОСОБА_3 умисно пошкодила автомобіль марки «Ford Fusion» зеленого кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » а саме нею спричинено: пошкодження скла вітрового вікна з утворенням тріщин та розривів матеріалу; пошкодження важелю перемикання склоочисників з утворенням тріщин та розривів матеріалу; пошкодження важелю покажчику поворотів з утворенням тріщин та розривів матеріалу; пошкодження селектору перемикання передач з утворенням зчосів, тріщин та розриву матеріалу; пошкодження внутрішнього дзеркала заднього виду з утворенням вигинів та зчосів місця кріплення; пошкодження правого сонцезахисного піддашку з утворенням вигинів та заломів матеріалу; пошкодження накладки внутрішньої передньої правої двері з утворенням зчосів та подряпин матеріалу; пошкодження відсіку для окулярів з утворенням тріщин та розривів матеріалу в місці кріплення; западання елементу управління кнопки управління радіо; пошкодження оббивки передньої правої двері з утворенням зчосів та подряпин матеріалу, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 завдана матеріальна шкода на загальну суму 28 930,33 грн.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Підстави розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних проступків (ч.2 ст. 12 КК України).

Згідно з ч.2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Як зазначає у своїх рішеннях ЄСПЛ, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100).

До того, як можливо стверджувати, що обвинувачений чітко своєю поведінкою відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг обґрунтовано передбачити наслідки своєї поведінки (Ермі проти Iталії [ВП]). § 74, Сейдович проти Італії [ВП], § 87).

Деякі гарантії статті 6, такі як право на адвоката, яке є фундаментальним правом серед тих прав, які складають поняття справедливого судового розгляду та забезпечення ефективності решти гарантій, викладених у статті 6 Конвенції, вимагають спеціального стандарту захисту «усвідомлена та розумна відмова», встановленого у прецедентному праві Суду (Дворскі проти Хорватії [ВП], § 101; Піщальніков проти Росії § 77-79).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_3 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.

Також до обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій підтверджено згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи, позицію обвинуваченого, висловлену за участі захисника, а також позицію потерпілого, суд приходить до висновку, що у цій справі дотримані необхідні мінімальні гарантії справедливого судового розгляду та відмова обвинуваченого від права на розгляд справи в загальному порядку, передбаченому главою 28 КПК України, не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Отже, наявні підстави для розгляду обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч.2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Учасники судового провадження не оспорювали обставини вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені органом досудового розслідування.

Відтак, у суду відсутні підстави надавати у даному вироку оцінку доказам, які зібрані органом досудового розслідування на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

Розглядаючи обвинувальний акт у спрощеному провадженні, суд встановлює відомості, що характеризують обвинуваченого, виключно на підставі даних, зібраних органом досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачена не одружена, на утриманні осіб не має, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України є особою, яка немає судимості.

Інших відомостей, які характеризують особу обвинуваченої, матеріали кримінального провадження не містять.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , під час досудового розслідування не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Таким чином, у ч.2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Мотиви призначення покарання

При призначенні обвинуваченій покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків; відсутність обставин, що пом`якшують покарання; наявність обставини, що обтяжує покарання; особу винної, характер та тривалість протиправного діяння, спосіб і місце його вчинення; відсутність відомостей про офіційне працевлаштування.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинуваченій покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 296 КК України, у виді штрафу, зважаючи на відсутність законних джерел доходу для його сплати.

При цьому суд вважає, що з огляду на обставини вчиненого діяння, призначення обвинуваченій покарання у виді пробаційного нагляду не сприятиме досягненню цілей, визначених ч.2 ст. 50 КК України, зокрема, виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Зазначене у своїй сукупності є підставою для висновку суду про доцільність призначення обвинуваченій покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 296 КК України, у виді обмеження волі.

Водночас, на переконання суду, виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття призначеного їй покарання, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Такий вид покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності, у разі вчинення нею протиправних діянь. Крім того, це забезпечить досягнення справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось. Враховуючи наведене, а також засади змагальності та диспозитивності кримінального провадження, суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Витрати на проведення Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» транаспортно-товарознавчої експертизи № 4572 від 08.07.2024 у розмірі 13252,40 грн, відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання щодо речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст. 2, 91, 337, 369-371, 373, 374, 381, 382, 392, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно з п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: оптичний CD-R диск, на якому збережені фотозображення пошкодженого автомобіля «Форд Фьюжн» д.н.з. НОМЕР_2 (визнаний речовим доказом згідно постанови дізнавача від 31.05.2024); оптичний CD-R диск, на якому збережені відеоматеріали події, яка відбулась 25.05.2024 за адресою: АДРЕСА_5 (визнаний речовим доказом згідно постанови дізнавача від 04.06.2024); оптичний CD-R диск, на якому збережені дві цифрові копії повідомлень спецлінії «102» від 25.05.2024 щодо подій, які відбулись за адресою: АДРЕСА_5 (визнаний речовим доказом згідно постанови дізнавача від 17.06.2024); оптичний CD-R диск, на якому збережена цифрова копія виклику до служби ЕМД «103» від 25.05.2024 щодо подій, які відбулись за адресою: АДРЕСА_5 (визнаний речовим доказом згідно постанови дізнавача від 20.06.2024) зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000458.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на проведення Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» транаспортно-товарознавчої експертизи № 4572 від 08.07.2024 у розмірі 13252,40 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1