ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1401/24 Справа № 202/7924/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000760, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бельтюги, Куменського району Кіровської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2024 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 03 вересня 2024 року включно з визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908400 гривень.

Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Також слідчий суддя встановив, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які ще не були вилучені в ході проведення слідчих дій та мають значення для досудового розслідування, впливати на інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, що розслідується у даному кримінальному провадженні, з метою розроблення загальної, узгодженої стратегії уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

В обґрунтування вказує, що виключних обставин для тримання обвинуваченого під вартою судом першої інстанції не встановлено, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю кримінальних правопорушень та даними, що характеризують обвинуваченого, не можуть слугувати виключною підставою для тримання під вартою.

Зазначає, що ОСОБА_6 , має міцні соціальні зв`язки, раніше не був судимий, одружений, на його утриманні перебуває малолітній син та неповнолітня донька. На момент затримання ОСОБА_6 , останній мав хронічні захворювання, що свідчить про наявність незадовільного стану здоров`я підозрюваного, який на теперішній час унеможливлює його перебування під вартою.

Окрім цього захисник звертає увагу, що ОСОБА_6 не має жодного відношення до ВЛК, роботи ТЦК СП та перетину особами державного кордону, а в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які би вказували на вчинення підозрюваною протиправних дій, кваліфікованих за ч. 3 ст. 332 КК України.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів справи слідує, що 06 травня 2024 року до ЄРДР за № 0000760 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та 09 травня 2024 року внесені відомості за ч. 1 ст. 358 КК України.

08 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у сприянні у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, діючи з корисливих мотивів.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З`ясовано, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на матеріали, додані до клопотання слідчого, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, однак на даний час підозрюється у скоєнні тяжкого злочину у сфері забезпечення призову та мобілізації, вчиненого з корисливих мотивів, в групі з іншими особами, за який передбчено покарання у виді позбавлення волі строком до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, усвідомлюючи факт можливої суворості покарання за вироком суду, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які ще не були вилучені в ході проведення слідчих дій та мають значення для досудового розслідування, впливати на інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Отже, обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином дотримано вимоги ч. 3 ст. 183 КПК та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з належним урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави у сумі 908 400 гривень, в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що підозрюваний ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, раніше не був судимий, одружений, на його утриманні перебуває малолітній син та неповнолітня донька, має подяку за здійснення волонтерської діяльності, то ці обставини не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

При цьому, зауваження захисника на консультаційний висновок спеціаліста з посиланням на те, що ОСОБА_6 має хронічні захворювання, що в свою чергу унеможливлює його перебування під вартою, то слід зазначити, що даний висновок не є тим медичним документом, який би безумовно вказував на неможливість перебування підозрюваного під вартою, оскільки містить рекомендаційний характер.

Інших документів, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_6 під вартою, стороною захисту надано не було та матеріали справи не містять.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000760, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4