Справа № 487/561/23
Провадження № 1-кс/487/3953/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000107 від 30.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України - про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

10.07.2024 року, слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням з заступником начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000107 від 30.01.2023, в якому просив накласти арешт на транспортний засіб який належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 з метою забезпечення відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000107 від 30.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

05.07.2024 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

Згідно наданої інформації Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, встановлено, що відповідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів за підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований автомобіль марки ВАЗ моделі «2108» VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 ».

На думку слідчого, незастосування в ході досудового розслідування арешту майна, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, може суттєво перешкодити кримінальному провадженню та унеможливить відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву, якою розгляд клопотання просив провести за його відсутності.

Розгляд клопотання було проведено за відсутності слідчого, що не суперечить приписам ч.1 ст.172 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядалось без повідомлення підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Так, слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000107 від 30.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому , що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 29.01.2023 приблизно о 22 годині здійснював керування належним йому технічно справним легковим автомобілем марки «Hyundai» моделі «Tucson», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », на відрізку дороги між с. Красне та с. Федорівка, Миколаївського району, Миколаївської області в напрямку м. Одеса по автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», перед початком виконанням обгону не переконався, що смуга зустрічного руху вільна та при русі по зустрічній смузі руху, здійснив маневр вправо, з метою повернення на свою смугу руху, не переконався в безпеці виконуваного ним маневру та здійснив зіткнення з напівпричепом, який знаходився в нерухомому стані (в заторі) у зчепленні з автомобілем DAF XF 105.460.

Вказані дії водія автомобіля Hyundai Tucson - ОСОБА_4 , можуть свідчити про не додержання ним вимог п.п. 2.9 «а», 10.1, 14.2 в) Правил дорожнього руху України, що знаходиться, з технічної точки зору, в причинному-наслідковому зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої, отримали тілесні ушкодження пасажири автомобіля марки «Hyundai» моделі «Tucson», д.н.з. « НОМЕР_3 », а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

05.07.2024 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості та тяжке тілесні ушкодження.

05.04.2023 до Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві за вхідним № 6444-23/мк із цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в кримінальному провадженні № 0000107 від 30.01.2023, звернулася потерпіла ОСОБА_7 та 30.05.2023 за вхідним №10447 надіслала доповнення до цивільного позову.

Згідно наданої інформації Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, встановлено, що відповідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів за підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований автомобіль марки ВАЗ моделі «2108» VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 ».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 4 ч.2 ст.170 КПК України накладається арешт на майно підозрюваного з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що незастосування арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження.

Незастосування на даному етапі такого заходу забезпечення як арешт майна, буде нести ризики, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме, зокрема, його відчуження.

Таким чином незастосування арешту із встановленням заборони щодо розпорядження вищевказаним майном, може мати наслідки унеможливлення подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки надасть можливість ОСОБА_4 приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити або відчужити це майно, у т.ч. з метою уникнення його конфіскації з метою відшкодування шкоди.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ моделі «2108» VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 », який належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною його розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1