Справа № 308/4012/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 06.01.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - адвокат ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000038 від 06.01.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

31.10.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

З урахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 31.10.2024 року між прокурором та обвинуваченим, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 31.12.2023 року близько 13 год. 00 хв. під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням), ОСОБА_3 , перебуваючи в під`їзді біля відкритих вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, караність та суспільну небезпечність, з корисливих мотивів, таємно, приховуючи власні дії від мешканця квартири та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник всередину квартири, де взяв з корзини із білизною, яка розташовується в коридорі квартири при вході, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A32 5G 64GB» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 .

Після чого ОСОБА_3 попрямував у невідомому напрямку, а викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 3 967 (три тисячі дев`ятсот шістдесят сім) гривень

Таким чином ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 31.10.2024 року, прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання - за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

Також сторони дійшли до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов"язків передбачених ст.76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Прокурор надав суду заяву потерпілого ОСОБА_6 від 21.10.2024 року, адресовану прокурору Ужгородської окружної прокуратури, про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 , а також розписку потерпілого ОСОБА_6 від 21.10.2024 року про отримання ним в рахунок відшкодування завданої шкоди внаслідок крадіжки телефона від ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 4000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтвердив укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у його присутності та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв"язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнає повністю.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 31.10.2024 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану - кваліфіковано правильно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 31.10.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 31.10.2024 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов"язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, суд доходить висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 31.10.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, яка обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд враховує також характеризуючи дані обвинуваченого.

Згідно довідки ОСК ГУНП в Закарпатській області № 53-11012024/21011 від 11.01.2024 року ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості.

Згідно довідки КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров"я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради від 11.01.2024 року № 60, ОСОБА_3 по медичну допомогу до вказаного закладу не звертався.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_3 , обставину, яка пом"якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд доходить переконання, про можливість виправлення ОСОБА_3 від відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням надавши іспитовий строк.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - оптичний носій інформації із відеозаписом з ломбарду « Скарбниця », що за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 2 - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 1893,20 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три грн. 20 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000038 від 06.01.2024 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - оптичний носій інформації із відеозаписом з ломбарду « Скарбниця », що за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 2 - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 1893,20 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три грн. 20 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1