УХВАЛА

19 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 639/3927/17

провадження № 51-3943ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 травня 2024 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.

Такі вимоги мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Захисник у касаційній скарзі просить, за результатами її розгляду, скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 травня 2024 року, а кримінальне провадження закрити.

Проте сформульовані захисником вимоги у касаційній скарзі не співвідносяться з положеннями ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, з огляду на таке.

По-перше, скасування ухвали апеляційного суду є підставою для призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

По-друге, закриття кримінального провадження можливе лише у разі одночасного скасування судових рішень місцевого та апеляційного судів, з огляду на те, що, згідно з оскаржуваним судовим рішенням, суд апеляційної інстанції залишив без змін вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_4 .

Також необхідно зазначити, що скаржник, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, не зазначила підставу для такого закриття, з передбачених ст. 284 КПК, та не навела обґрунтувань у цій частині, які би перебували у взаємозв`язку з відповідною підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Таке обґрунтування має співвідноситися з приписами ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Крім того, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу скаржника, що положеннями ч. 1 ст. 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Насамперед Суд зауважує, що захисник у касаційній скарзі викладає фактичні обставини, встановлені місцевим судом, показання засудженого, свідків, а також посилається на результати проведення комісійної судово-медичної експертизи № 08-46/2023 від 02 травня - 12 червня 2024 року. Крім того, скаржник узагальнено стверджує про незаконність й необґрунтованість оскаржуваної ухвали апеляційного суду, однак касатор не обґрунтувала доводів у цій частині, оскільки не вказала у чому конкретно полягають такі порушення.

Також Верховний Суд зауважує, що ОСОБА_5 у скарзі хоча й аналізує зміст приписів статей 50, 65 Кримінального кодексу України, але не вказує, чи порушили суди попередніх інстанцій в цьому кримінальному провадженні під час ухвалення оскаржуваних судових рішень ці приписи закону та, у разі їх порушення, у чому саме полягають вони.

Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3