УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 22.06.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 23.07.2024 року надійшла вказана скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 22.06.2024 року.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 на адресу суду направив заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, в судове засідання не з`явився, відсутність якого не є перешкодою для розгляду скарги у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України. На адресу суду детектив ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 направив заперечення на скаргу, вказав, що перевіркою доводів, наведених у заяві ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, встановлено, що вона не містить достатніх та обґрунтованих даних, які б на даний час достовірно свідчили про наявність ознак ймовірного кримінального правопорушення, підслідного, згідно ч. 4 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України, органам Державного бюро розслідувань, що перешкоджає внесенню відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах наведених доводів, дослідивши надані документи, дійшов таких висновків.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Як убачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернувся з заявою про кримінальне правопорушення до Державного бюро розслідувань, які в свою чергу переслали заяву листом №2113зкп/10-2-04-01-8397/24 від 03.07.2024 року до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві.

Таким чином заявник оскаржує бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Києві. Проте даних, що ОСОБА_3 звертався до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, у зв`язку з чим у цього органа досудового розслідування виникає обов`язок вчинити дії, передбачені ст. 214 КПК України, - матеріали скарги не містять. Натомість ОСОБА_3 подавав заяву про злочин до Державного бюро розслідувань, бездіяльність якого в даній скарзі ним не оскаржується.

Крім того, як убачається із заперечення ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей, оскільки заява не містить достатніх даних, які б достовірно свідчили про наявність ознак ймовірного кримінального правопорушення.

З такими доводами у запереченнях слідчий суддя погоджується, з урахуванням даних про відсутність в заяві таких фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано саме повідомлення про злочин, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст.11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене Кримінальним Кодексом України суспільно небезпечне винне діяння ( дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Аналізуючи зміст заяви, слідчий суддя убачає, що в заяві не зазначено даних, що підтверджують фактичне існування даних про реальність конкретної події злочинів (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), натомість твердження носять загальний характер.

Згідно із вимогами Положення Про порядок ведення ЄРДР завершеного наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, зокрема, відповідно п.2 ч.1 розділу 2 Положення до Реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого

джерела.

Такий висновок також грунтується на рішенню Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року, у п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

У своїй постанові від 16 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №761/20985/18, провадження N? 51-8007км 18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв?язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - не стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зробив висновок в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Таким чином, оскільки відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України, матеріали скарги свідчать про відсутність підстав уважати, що уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Києві вчинено бездіяльність щодо заяви про злочин, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги, в задоволенні якої необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 22.06.2024 року - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1