Справа № 452/18/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/316/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000927 за апеляційними скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_7 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2022 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

встановила:

Обвинувачений, прокурор, представник потерпілого подали апеляційні скарги на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ст.287 КК України у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 встановлено рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 383 867,65 грн. (триста вісімдесят три тисячі вісімсот шістдесят сім гривень 65 коп.) в якості відшкодування майнової шкоди та 100 000 грн. 00 коп. (сто тисяч гривень 00 коп.) в якості відшкодування моральної шкоди, всього 483 867,65 грн. (чотириста вісімдесят три тисячі вісімсот шістдесят сім гривень 65 коп.).

Даний вирок оскаржили обвинувачений, прокурор, представник потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та звільнити його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком, а також скасувати вирок суду в частині вирішення цивільного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при призначені покарання не було враховано повною мірою обставини кримінального провадження в цій частині. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки така була відшкодована ОСОБА_12 , який засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2021 року за ч.2 ст.286 КК України з приводу тієї ж події.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання і виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ст.287 КК України, покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів, та вважати ОСОБА_6 засудженим за ст.287 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. У решті вирок суду залишити без змін.

Апелянт покликається, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання необґрунтовано призначено додаткове покарання, оскільки таке може бути застосоване лише в разі коли вчинення злочину було пов`язане з посадою обвинуваченого або із заняттям ним певною діяльністю, разом з тим, обвинувачений ОСОБА_6 ніде не працює.

Представник потерпілого в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та постановити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, а також в повному обсязі задоволити заявлений цивільний позов. У решті вирок суду залишити без змін.

Своїх вимоги представник потерпілого мотивує тим, що ОСОБА_6 було призначено занадто м`яке покарання, а також вказує на невмотивованість рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення морального відшкодування, а саме 100 000 гривень, замість 200 000 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 21 березня 2019 року біля 19 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 19.04.2018 року, власником автомобіля марки «FORD FOCUS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , тобто, особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, достовірно знаючи те, що ОСОБА_13 не має посвідчення водія, тим самим не має права керування транспортним засобом, та перебував на той час в стані алкогольного сп`яніння, добровільно допустив останнього до керування автомобілем марки «FORD FOCUS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . У результаті допущення ОСОБА_6 до керування транспортного засобу ОСОБА_13 , останній 21.03.2019 року біля 19 год. 45 хв., на автодорозі Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий на її ділянці між с. Дубрівка Самбірського району Львівської області та м. Самбір Львівської області, допустив зіткнення керованого ним автомобіля марки «FORD FOCUS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в салоні якого в якості пасажира переднього пасажирського сидіння перебував ОСОБА_6 , з автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який перевозив в салоні автомобіля пасажира переднього пасажирського сидіння ОСОБА_14 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи, водій автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_11 отримав струс головного мозку, перелом клиновидної кістки мозкового черепа зліва зі зміщенням по ширині на величину кортикального шару, переломи кісток лицевого черепа, забійну рану лобно-скроневої ділянки голови зліва, забійну рану на верхній повіці лівого ока на фоні синця, синець в лівій привушній ділянці, синець в лівій завушній ділянці, синець на передній поверхні шиї зліва у верхній третині, синець на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, синець на задній поверхні лівої стопи в ділянці Ахілового сухожилку, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент утворення.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у допуску до керування транспортним засобом особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 287 КК України.

До початку розгляду справи по суті захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 подав клопотання, про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , підтриману його захисником-адвокатом ОСОБА_10 про задоволення клопотання захисника, міркування прокурора ОСОБА_9 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , які, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, вивчивши матеріали кримінального провадження, врахувавши подане захисником обвинуваченого клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При з`ясуванні обставин кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 колегіє суддів встановлено, що на час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції закінчився строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України.

Так, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінальний правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки давності, передбачені ст. 49 КК України.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання та на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від цього покарання засудженого.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, за ст. 287 КК України, 21.03.2019 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2022 року, ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ст.287 КК України у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Злочин по даній справі вчинено 21.03.2019 року відповідно максимальний термін можливого покарання у виді 5 років позбавлення волі з моменту вчинення кримінального правопорушення минули 21.03.2024 року.

Таким чином, ще до початку розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції (справа прийшла в суд апеляційної інстанції 25.03.2024), а саме 21.03.2024 року, закінчився строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення за ст. 287 КК України, на підставі вимог п.3 ч.1 ст. 49 КК України. У матеріалах справи відсутні дані ухилення ОСОБА_6 від слідства або суду.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд встановлює наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст. 49 КК України, і за таких умов зобов`язаний задовольнити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Таку згоду може бути висловлено у відповідному клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 письмово висловив згоду про звільнення від кримінальної відповідальності у поданому захисником клопотанні. Дану згоду він підтвердив усно в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Зазначені вище обставини є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ураховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла переконання, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволення, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 409, 417, 419, 424 України, колегія суддів,

постановила :

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2022 року яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ст. 287 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за ст. 287 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000927 відносно ОСОБА_6 - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: