Провадження № 1-кп/643/166/24
Справа № 643/6107/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024

29 серпня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000373, внесеному до ЄРДР від 20.05.2023, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терновий, Орловського району, Ростовської області, рф, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого 08.11.2004 Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 189, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 03.12.2007 умовно-достроково на 7 місяці 27 днів; 15.03.2012 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 30.05.2018 за відбуттям покарання; 19.12.2022 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 21.12.2023 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ст.ст.70,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 30.04.2024 Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі, без реєстрації місця проживання в Україні, проживаючого (зі слів) у АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 17.05.2024 приблизно о 02:00, т очного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання раніше знайомого йому ОСОБА_5 , під час словесного конфлікту, що виник у нього з останнім через особисті неприязні відносини, маючи умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи у кімнаті останнього, який знаходився у напівлежачому положенні на правому боці та хотів піднятись, підбіг до ОСОБА_5 та перебуваючи обличчям до нього на відстані витягнутої руки, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків наніс ОСОБА_5 одного удару кулаком правої руки в голову, а саме, у скроневу ділянку зліва, після чого почав почергово кулаками обох рук наносити удари в голову, приблизно 3-5 уларів, точна кількість ударів не встановлена під час досудового розслідування, спричинивши потерпілому синець та забійну рану на голові, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, не заперечував фактичних обставин обвинувачення і його доказів, у зв`язку з чим суд, переконавшись у добровільно обраній позиції обвинуваченого, у відповідності до правил ч. 3 ст. 349 КПК України, з погодженням усіх учасників судового процесу, визнав не доцільним досліджування доказів по справі.

В судове засідання потерпілий не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що, 17.05.2023 у 2-ї години ночі, перебуваючи у квартирі знайомого йому ОСОБА_5 , посварився з останнім, внаслідок чого побилися, в ході чого наніс правою рукою декілька ударів в область голови ОСОБА_5 , після чого пішов із квартири. У вчиненому щиро кається.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_4 суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого та враховує дані про його особу, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку. ОСОБА_4 після вчинення інкримінованого кримінального проступку, 30.04.2024 засуджений Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.185 КК України. Непрацевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має реєстрації місця проживання на території України. У вчиненому покаявся.

Отже, призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного, його наслідки, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

При призначені обвинуваченому покарання суд також дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).

Таким чином, суд, враховуючи вищенаведене вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності у вигляді громадських робіт, із застосуванням правил ч.4 ст.70, ст.72 КК України із урахуванням вироку Київського районного суду м. Харкова від 30.04.2024, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, що буде співмірним зі скоєним.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

По справі судових витрат та речових доказів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.04.2024, менш суворого покарання, призначеним цим вироком, остаточно призначити покарання у виді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 за цим кримінальним провадженням не обирався.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з 30.04.2024, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 11.01.2024, визначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.04.2024.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1