Номер провадження: 11-кп/813/1803/24
Справа № 523/3520/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13.05.2024 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого:

- 08.03.2024 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ст. 395 КК до покарання у виді 3-х місяців арешту,

про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на покарання у виді штрафу, постановлену в порядку ст.ст.59-1, 537, 539 КПК України,

встановив:

Оскарженою ухвалою місцевого суду задоволено клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та замінено засудженому ОСОБА_8 покарання призначене вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ст. 395 КК від 08.03.2024 року у виді 3-х місяців арешту, на покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд клопотання прокурора в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що місцевим судом не вірно трактовано зміни, які внесені до КК України 28.03.2024 року відповідно до ЗУ №3342-IX від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань в умовах воєнного стану», яким внесені ряд змін та доповнень до діючого законодавства України, у тому числі до закону про кримінальну відповідальність та відповідно не вірно визначено механізм проведення заміни невідбутої частини покарання у виді арешту на покарання у виді штрафу, який на момент постановлення вироку не був передбачений санкцією ст.395 КК України, а суд мав керуватись положеннями ст.72 КК України під час вирішення виду покарання, на яке слід замінити ОСОБА_8 призначене покарання вид арешту. При цьому, вирок суду не виконаний та засуджений не відбуває покарання у виді арешту.

Прокурор також звертає вагу, що суд першої інстанції, всупереч вимог діючого законодавства України, а саме ч.5 ст.539 КПК України, не викликав прокурора та не повідомив про дату та час судового розгляду.

Апеляційний розгляд проведено за відсутністю засудженого, який до суду не з`явився, а враховуючи вимоги апеляційної скарги прокурора, в якій не ставиться питання про погіршення становища засудженого, розгляд справи за відсутністю засудженого не порушує його прав.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

28 березня 2024 року набув чинності Закон України від 23 серпня 2023 року №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» (далі Закон 3342-ІХ), в результаті чого КК України був доповнений таким видом покарання, як пробаційний нагляд (п.7-1 ч.1 ст.51 та ст.59-1 КК України).

Законом 3342-ІХ також доповнено пунктом 23 Розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, відповідно до якого з дня набрання чинності Законом засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, невідбута частина покарання має бути замінена на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

На підставі Закону 3342-ІХ стаття 72 КК також зазнала змін, зокрема відповідно до п/п «в» п.2 ч.1 згаданої норми при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

У КПК України відсутні спеціальні норми про порядок заміни покарання у випадках доповнення КК України положеннями про новий вид покарання та скороченням категорій осіб, до яких може бути застосовано покарання, яке раніше вже було закріплене у кримінальному законодавстві.

Разом з цим, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України містить положення про те, що під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про різні сумніви й суперечності, що виникають при виконанні вироку.

З огляду на приписи п. 10 та 14 ч. 1 ст. КПК України можна дійти висновку, що суд має право вирішувати питання про заміну арешту. Відповідно, воно належить до питань, пов`язаних із виконанням вироку, порядок вирішення яких регламентовано ст. 539 КПК України, відповідно до якої питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 08.03.2024 року засуджений за ст.395 КК України до 3 (трьох) місяців арешту. Вирок суду набрав законної сили 08.04.2024 року. Станом на день розгляду клопотання відомостей про те, що вирок виконано, та засуджений перебуває під арештом, матеріали провадження не містять, а відповідно до апеляційної скарги, ОСОБА_10 фактично покарання у виді арешту не відбував. Тобто, останній на момент розгляду клопотання прокурора перебував на волі.

08.05.2024 прокурор Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 звернувся до районного суду з клопотання про заміну покарання відповідно до внесених змін ЗУ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023 року.

Після розподілення клопотання прокурора протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду у провадження судді ОСОБА_1 , секретарем судового засідання складено телефонограму від 10.05.2024 року про повідомлення прокурора ОСОБА_9 про дату розгляду клопотання 13.05.2024 року. Проте, у вказаній довідці навіть не зазначено контактні дані засобів зв`язку прокурора, на які він був сповіщений, а відповідно до апеляційної скарги, будь-яких сповіщень про дату та час судового розгляду до Суворовської окружної прокуратури не надходило (а.п. 10).

Крім того, в матеріалах судової справи відсутні сповіщення засудженого ОСОБА_8 про дату та час судового розгляду.

Таким чином, слід констатувати, що місцевим судом не вжито передбачених ст.539 КПК заходів щодо сповіщення учасників судового розгляду про дату та час судового розгляду.

Наведене свідчить про незабезпечення місцевим судом права засудженого на захист на відповідній стадії судового провадження та права на доступ до правосуддя, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Крім того, місцевим суд не забезпечив участь прокурора.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Водночас згідно положень п.1 ч.1 ст.415 КПК суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч.1 ст.9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, у відповідності до положень ч.6 ст.9 КПК, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду клопотання про заміну покарання після скасування судом апеляційної інстанції ухвали за наслідками розгляду такого клопотання, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга керівника прокуратури підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання прокурора в суді першої інстанції, під час якого неухильно дотримуючись вимог КПК України, суду першої інстанції, у відповідності до положень закону та з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, необхідно прийняти законне, обґрунтоване і справедливе рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 537 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2024 року, якою задоволено клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та замінено засудженому ОСОБА_8 покарання призначене вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ст. 395 КК від 08.03.2024 року у виді 3-х місяців арешту, на покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн скасувати.

Призначити новий розгляд клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 про заміну ОСОБА_8 покарання відповідно до внесених змін ЗУ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023 року у суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4