Справа № 159/96/24 Провадження №11-кп/802/536/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001569 від 05.11.2023 року, за апеляційною скаргою прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Скулин Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз 17.01.2018 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, із застосування ст.69 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 1434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири) гривень 00 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2023 року - скасовано.

Речові докази: велосипед зеленого кольору з жовтими бризковиками та продукти харчування, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , - залишено у володінні останньої.

Вироком суду вирішено долю арештованого майна та речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, зокрема 04.04.2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, за що судимість не знята та не погашена у встановленому порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_8 , в кінці липня 2023 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), проникнувши до незачиненого господарського приміщення на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що діяв на підставі Указу Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023 року, повторно, таємно викрав бувший у користуванні велосипед без маркувальних позначень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 1333,33 гривень.

Крім цього, ОСОБА_8 01.11.2023 року, близько 18 години 00 хвилин, проник до незачиненого житлового будинку на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що діяв на підставі Указу Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023 року, перебуваючи у ванній кімнаті вищезазначеного житлового будинку, забрав продукти харчування, що перебували у морозильній камері, а саме: 4,4 кг грибів "лисичок" ціною 250 гривень за 1 кг; 5,4 кг м`яса свинини ціною 150 гривень за 1 кг; 4,6 кг фаршу зі свинини ціною 145 гривень за 1 кг; 2,4 кг ковбаси домашнього виробництва зі свинини ціною 180 гривень за 1 кг, загальна ринкова вартість яких могла складати 3009 гривень, що належні потерпілій ОСОБА_9 , та виніс їх з будинку на дорогу, однак не зміг розпорядитись викраденим на власний розсуд та довести кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що був виявлений та зупинений мешканцями вказаного будинку.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху (якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України (а.с.100-101).

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційна скарга подається у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням судом Закону України Про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Просив вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2024 року відносно ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю цих злочинів призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У решті вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2024 року залишити без зміни (а.с.106-110).

На адресу Волинського апеляційного суду 06.11.2024 року від першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_10 надійшли зміни до апеляційної скарги. Вказує на те, що подана апеляційна скарга підтримується, однак на даний час виникла необхідність внести до неї зміни. Так, згідно з актового запису про смерть № 517 від 15.08.2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить вирок скасувати та кримінальне провадженні відносно ОСОБА_8 закрити на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із смертю останнього. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на суму 1434 гривень за проведення судової товарознавчої експертизи віднести на рахунок держави. В решті вирок залишити без змін (а.с.145-147).

В судове засідання не з`явилася потерпіла ОСОБА_9 , хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Від неї на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. Прокурор не заперечував, щодо продовження розгляду справи у відсутності потерпілої. Її неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який просив закрити дане кримінальне провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п.п.10, 24 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження (тобто провадження у суді першої інстанції, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами), процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За положеннями п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно з ч.7 ст.284 КПК України якщо обставина, передбачена п.5 ч.1 цієї статті, виявляється під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

На час розгляду кримінального провадження судом заяв про продовження розгляду справи з метою реабілітації померлого до суду не надходило.

Як вбачається з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 517 від 15.08.2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поєднаної тупої травми тіла (а.с.149-150).

Враховуючи, що підстав для реабілітації обвинуваченого ОСОБА_8 немає, та на день слухання кримінального провадження вирок суду щодо померлого не набрав законної сили, суд апеляційної інстанції закриває кримінальне провадження, на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Закриваючи кримінальне провадження, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні, питання про віднесення процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, на рахунок держави, а також скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284, 376, 404, 405, 407 КПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001569 від 05.11.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з його смертю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на суму 1434 гривень за проведення судової товарознавчої експертизи віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2023 року - скасувати.

Речові докази: велосипед зеленого кольору з жовтими бризковиками та продукти харчування, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_9 - залишити у володінні останньої.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді