Справа 688/4771/24
№ 1-кс/688/2156/24
Ухвала

про накладення арешту на майно

15 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0001692 від 06 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Полонського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001692 від 06 жовтня 2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 05 жовтня 2024 року близько 18 години після викладення оголошення про продаж грибів у соціальній мережі "Фейсбук" ОСОБА_5 перейшла за невідомим посиланням у вказаній соціальній мережі після чого з її кредитної картки банку "ПриватБанк" № НОМЕР_1 було списано кошти на невідомий рахунок в сумі 3500 грн, з кредитної картки банку "ПУМБ" № НОМЕР_2 було списано кошти на рахунок № НОМЕР_3 банку "ПУМБ" в сумі 29500 грн, з картки для виплат АТ "ОТП Банк" № НОМЕР_4 на рахунок банку ПУМБ № НОМЕР_5 в сумі 3500 грн, чим було завдано потерпілій збитків на загальну суму 36500 грн.

За даним фактом 06 жовтня 2024 року розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Допитана як потерпіла ОСОБА_5 показала, що 05 жовтня 2024 року близько 18-00 години, коли вона перебувала за місцем свого проживання та користувалася мережею «Фейсбук», а саме створювала оголошення про продаж грибів, знайшла оголошення про допомогу, що за оголошення та посилання у неї не збереглися, натиснувши на вказане оголошення, у неї відразу із карткового рахунку, відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 відбулося списання грошових коштів у сумі 3500 грн на невстановлений рахунок. В подальшому, на її номер телефону зателефонувала невідома особа з номеру НОМЕР_6 , яка представилася працівником ОСОБА_6 та повідомила щоб повернути її грошові кошти потрібно виконувати його інструкції, на що вона погодилася. В подальшому, невідомий їй чоловік повідомив, що потрібно шоб вона пішла до банкомату та перевірила чи повернулися їй грошові кошти, перевіривши баланс по картковому рахунку ОСОБА_6 , виявила що грошові кошти на місці. Однак, потім з її телефону зникли всі встановлені додатки та після повторного їх встановлення вона виявила, що із карткового рахунку відкритого у банку ПУМБ № НОМЕР_2 було списано грошові кошти в сумі 29500 грн на рахунок банку ПУМБ № НОМЕР_3 , а також із картки «ОТП Банк» № НОМЕР_4 було списано грошові в сумі 3500 грн на рахунок банку ПУМБ № НОМЕР_5 . В подальшому вона відразу зателефонувала на гарячі лінії вищевказаних банків та заблокувала свої рахунки. Перевіривши картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та отримавши виписку по даному картковому рахунку грошові кошти в сумі 3500 грн, які у неї зникли, їй було повернуто у зв`язку із скасуванням операції 05 жовтня 2024 року о 17:37 годині.

07 жовтня 2024 року потерпіла ОСОБА_5 до протоколу свого допиту додала копію квитанції № 73, з якої вбачається, що кошти в сумі 29500 грн з рахунку потерпілої НОМЕР_7 було переведено на картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 07 жовтня 2024 року банківську картку № НОМЕР_3 , відкриту у АТ «ПУМБ», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001692.

З метою встановлення особи правопорушника та недопущення в майбутньому вчинення відносно інших осіб шахрайський дій, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на грошові кошти в межах завданого збитку (29500 грн), що знаходяться на банківській картці № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_7 та знаходиться у володінні АТ «ПУМБ».

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001692 від 06 жовтня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому Кодексом порядку, у тому числі на рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів та грошей.

В даному випадку підставою для арешту майна є наявність розумних підозр, що вказане у клопотанні слідчого майно є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Враховуючи, що банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_7 та знаходиться у володінні АТ «ПУМБ», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою недопущення відчуження майна (зняття, перерахування грошових коштів) чи внесення змін про власників, слід накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на вищевказаній банківській картці в межах завданого збитку.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в межах завданого збитку (29500 грн), що знаходяться на банківській картці № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_7 та знаходиться у володінні акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (Україна, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4), із забороною розпоряджатися грошовими коштами в межах завданого збитку (29500 грн).

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя