Справа № 951/827/24
Провадження №1-кп/951/72/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000223 від 08.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, вдови, не працює, не судимої в силу ст.89 КК України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2024, близько 14 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрі перебували неподалік озера, що у сквері, який знаходиться по АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на нанесення удару ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, 07.11.2024, близько 14 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи неподалік озера, що у сквері, який знаходиться по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, нанесла ОСОБА_3 один удар долонею правої руки в обличчя, а саме в ділянку лівої щоки, внаслідок чого потерпілий відчув фізичний біль та не отримав тілесних ушкоджень.

Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, а саме умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченою ОСОБА_2 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 подано заяву, згідно з якою вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

Потерпілим ОСОБА_3 подано заяву, згідно з якою йому зрозумілі встановлені досудовим розслідуванням обставинами, він ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згідний на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

З огляду на позицію обвинуваченої та прокурора, враховуючи положення ст. 302, 381, 382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акта у прощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

На підставі ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч.2 ст.382 КПК України).

Отже, встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані органом дізнання за ч. 1 ст. 126 КК України, за ознакою умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Частиною 4 статті 107 КПК України передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд відповідно до ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінального проступку, особу винної, яка задовільно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України при призначенні покарання суд також враховує обставини, які пом?якшують покарання, а саме активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_2 слід призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Підстав для обрання ОСОБА_2 більш тяжкого покарання суд не вбачає.

На думку суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також попередження нових кримінальних правопорушень.

У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 302, 369, 373, 374, 382, ч.1 ст. 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1