справа № 361/1336/24
провадження № 1-кс/361/1357/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 , в інтересах власника майна ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області у кримінальному провадженні №0000349. від 03.02.2023 року за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Заявник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримала..

Прокурор у судовому засіданні надав слідчому судді витяг з Єдиного реєстру державного розслідування №0000349. від 03.02.2023 року за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України з відміткою про закриття справи за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, витяг з Єдиного реєстру державного розслідування №0000349. від 03.02.2023 року, приходить до наступного.

Як встановлено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2024 року у кримінальному провадженні №0000349 від 03.02.2023 року, за доволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно ОСОБА_5 вилучене при проведенні обшуку за місцем проживання останньої.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор надав слідчому судді витяг з Єдиного реєстру державного розслідування №0000349. від 03.02.2023 року за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України з відміткою про закриття справи за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто справу закрито слідчим, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 1 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 15 квітня 2024 року по справі № 554/2506/22 зазначала, що після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

У цій справі кримінальне провадження закрив слідчий органу досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді районного суду про арешт майна в межах кримінального провадження, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що справа з розгляду клопотання про скасування арешту підлягає закриттю, як така розгляд якої не входить до повноважень слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 309, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області у кримінальному провадженні №0000349. від 03.02.2023 року за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .