Провадження №: 1-кп/755/1374/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0002387 від 07.07.2024року за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який має посвідку на постійне проживання на території України, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дніпровського районного суду м.Києва надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002387 від 07.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

24.07.2024 обвинувачений та захисник отримали копію обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 25.07.2027 року було призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні на 12 серпня 2024 року о 12 годині 30 хвилин.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0002387 від 07.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності законом №3886-ІХ, що істотно впливає на з`ясування питання наявності кримінально-правової кваліфікації крадіжки, шахрайства, привласнення та розтрати, що тягне за собою відповідальність за кримінальним кодексом України, а також на розмежування дрібного викрадення чужого майна, вартість якого на сьогоднішній день має перевищувати 3028 грн., відповідальність за яке передбачена КУпАП, від кримінально карних кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185, 190, 191 КК України та втратою, у зв`язку з цим, чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вищезазначеного діяння.

Захисник та обвинувачений просили суд задовольнити клопотання прокурора, при цьому обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з вказаних прокурором підстав та не наполягав на проведенні судового розгляду, у зв`язку із визнанням обставин вчинення протиправних дій, які йому інкриміновані в повному обсязі, в тому числі в частині дати, часу, місця вчинення таких дій, мотивів та вартості майна, яким він намагався заволодіти, що знайшло відображення в обвинувальному акті, а тому, просив закрити кримінальне провадження щодо нього з вказаних прокурором підстав, у зв`язку із набранням чинності законом №3886-ІХ і втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, що фактично декриміналізоване.

Представник потерпілого ТОВ «Епіцентр К» подав до суду заяву про відшкодування потерпілому шкоди, у зв`язку з чим, товариство не має до ОСОБА_5 будь-яких претензій та не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього.

Вислухавши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, заяву представника потерпілого, вислухавши думку захисника та обвинуваченого, роз`яснивши обвинуваченому правові підстави та наслідки закриття кримінального провадження з вищезазначених підстав, а також право обвинуваченого заперечувати проти закриття справи з вказаних підстав та наполягати на судовому розгляді в загальному порядку, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно розділу ІV КПК України Судове провадження у першій інстанції, включає в себе підготовче провадження, відповідно до глави 27 КПК України, та судовий розгляд, як те визначено главою 28 КПК України.

Крім того, відповідно до п.24 ч.1 ст.3 КПК України, судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.

У підготовчому судовому засіданні, у порядку, визначеному ст.314 КПК України, суд має право прийняти рішення, зазначені в ч.3 ст.314 КПК України, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, відповідно до ч.7 ст.284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Главою 36-1 КПК України встановлено порядок кримінального провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність.

Згідно статті 479-2 КПК України визначено особливості судового провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, зокрема:

1. Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

2. За відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

3. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи особливості, наведені у ст.479-2 КПК України, провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, під час судового провадження, яке включає й підготовче судове провадження, з урахуванням наведених норм кримінального процесуального законодавства України, суд вважає за можливе розглянути вищезазначене клопотання прокурора про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, в підготовчому судовому засіданні, що на думку суду не буде суперечити в даному випадку нормам кримінального процесуального законодавства України, з урахуванням ч.6 ст.9 КПК України, а також загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст.7 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0002387 від 07.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності законом №3886-ІХ та втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд приходить до наступного.

Так, 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, відповідно до якого було змінено максимальний розмір вартості викраденого майна, що вважається дрібним викраденням, згідно ст.51 КУпАП, що потягло за собою, з урахуванням положень ст.5 КК України, необхідність визначення кримінально-правової кваліфікації крадіжки, шахрайства, привласнення та розтрати за кримінальним кодексом України, що встановлює кримінальну відповідальність за вчинення таких дій, якщо розмір викраденого майна перевищує максимальний розмір вартості викраденого майна, що вважається дрібним викраденням, згідно КУпАП.

Як наслідок, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, який набрав чинності, істотно впливає на з`ясування питання наявності кримінально-правової кваліфікації крадіжки, шахрайства, привласнення та розтрати, що тягне за собою відповідальність за кримінальним кодексом України, а також на розмежування дрібного викрадення чужого манна, вартість якого на сьогоднішній день не має перевищувати 3028 грн., відповідальність за яке передбачена ст.51 КУпАП, від кримінально карних кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185, 190, 191 КК України.

Зокрема, положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено, що відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що кримінальна відповідальність за такі дії настає у випадку, якщо розмір вартості майна перевищує розмір, встановлений ст.51 КУпАП, а саме 2х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1, п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, яке інкримінується ОСОБА_7 мало місце 07 липня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 гривень, а 50 відсотків від його розміру становило 1514 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, станом на момент кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, що інкримінується ОСОБА_7 розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, має становити 3028 гривень.

Як вбачається з даних обвинувального акту та наданих прокурором документів на підтвердження вартості майна, замах на заволодіння яким інкримінується ОСОБА_7 вартість такого майна становила 972 гривні 12 копійок.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення в ч.1 ст.5 КК України, згідно положень якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що вартість майна, замах на таємне викрадення яким інкримінується ОСОБА_7 станом на момент події становила 972 гривні 12 копійок, що за своїм розміром є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 гривень, суд приходить до висновку, що, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності законом №3886-ІХ та втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Речові докази по справі:

мобільний телефон «Redmі», запальничку жовтого кольору з написом «Frog» та пристрій для нагрівання табаку жовтого кольору з насадкою блакитного кольору та написом «iqos», що були поміщені до спецпакету №ICR127111, які в подальшому оглянуто та запаковано до спецпакету №PSP2266586; паспорт громадянина РФ на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та посвідку на проживання на території України на ім`я ОСОБА_5 , що були поміщені до спецпакету №ICR126922; шнурки для взуття, ремінь чорного кольору, які було поміщено до спецпакету №WAR1081107; рюкзак коричневого кольору з особистими речами, зокрема: ланцюжком, футляром для окулярів, джинсами, банківською карткою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які було поміщено до спецпакету №PSP4198223; скляну пляшку алкогольного напою «Courvoisier», ємністю 0,7л та скляну пляшку алкогольного напою «Sheridans», ємністю 0,7 л, які було поміщено до спецпакету №NPU1408203, що передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м.Києві - повернути власнику;

речовину рослинного походження зеленого кольору, яку було поміщено до №ICR127110, що передана на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м.Києві - знищити;

скляну пляшку алкогольного напою «Віскі Johnnie Walker «Blak label», ємністю 0,7 л., яка передана під зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_8 - залишити у володінні та розпорядженні потерпілого;

інструмент «бокоріз», який поміщено до спецпакету НПУ №ICR0096161, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м.Києві - повернути власнику;

оптичний диск DVD-R із відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину ТОВ «Епіцентр К» за адресою: м.Київ, вулиця Братиславська, 11, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження, як джерело доказів.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне направити матеріали кримінального провадження №0002387 від 07.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, на адресу Дніпровського УП ГУНП в м.Києві для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-29, 284 ч.1 п.4-1, 314, 369, 372 КПК України, ст.58 Конституції України, ст.ст.3, 3 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ», суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження №0002387 від 07.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з набрання чинності законом №3886-ІХ та втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 -Арбі.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Повний текст ухвали буде проголошено 16.08.2024 року о 10 годині 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: