Справа № 192/654/24
Провадження № 1-кс/192/183/24
Ухвала

Іменем України

08 липня 2024 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , прийняту 03.06.2024, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000033, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, просить скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03.06.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000033 від 29.02.2024 року за ознаками ст. 356 КК України.

ОСОБА_3 скаргу обґрунтовує тим, що 24.05.2024 він звернувся з клопотанням про визнання його потерпілим до дізнавача СД ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 03.06.2024 року дізнавачем винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання. З постановою він не згоден, вважає її необґрунтованою та що її слід скасувати. Посилається на те, що надав дізнавачу ОСОБА_4 пояснення, що його батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та що вони були членами КСП ім. Чапаєва. 24.02.1995 було виготовлено державний акт на право колективної власності на землю № 000154, у списку до якого значилось 600 осіб, у якому за № 326 зазначений батько ОСОБА_5 , за № 327 - мати ОСОБА_6 , на підставі якого землі колгоспу були передані в КСП ім. Чапаєва та виготовлено схеми поділу земель колективної власності, після чого проведено жеребкування, в якому брав участь його батько ОСОБА_5 , у нього земельний пай АДРЕСА_1 , а у матері ОСОБА_6 земельний пай № 169. На підставі розпорядження № 481-р від 15.08.1996 було виготовлено сертифікати на 592 особи, а 8 особам була відмовлено по будь яким причинам, після цього було видано окреме розпорядження про виготовлення сертифікатів на 8 осіб, до якого внесли своїх людей, в тому числі і ОСОБА_7 , які не мають права на земельні (паї), сертифікати виготовленні всім одним числом, і у ОСОБА_7 і у батька ОСОБА_5 можливо і розпорядження одним числом. Дізнавач ОСОБА_4 у постанові стверджує, що у списках до розпорядження № 481-р від 15.08.1996 не включали померлих осіб, в тому числі ОСОБА_6 , а може він пояснити чому тоді померлу 27.11.1995 ОСОБА_6 включили в список до розпорядження № 766-р-03 від 28.11.2003 про виготовлення сертифікату, коли було порушено закон і права на земельний (пай) померлої і його, чи щоб ОСОБА_7 і ще 7 осіб приховати. Крім того може він підтвердити, що всі 8 осіб померлі, яких не включили в список на виготовлення сертифікатів, а землі на них було передано в КСП ім. Чапаєва. Скаржник стверджує, що колишній голова колгоспу ОСОБА_7 оформив на себе земельну частку (пай № 169), яка згідно списку державного акту була передана на його, скаржника, матір ОСОБА_6 . Він надав документ, який підтверджує про завдання йому майнової шкоди, це відповідь відділу земельних ресурсів від 08.02.2003, крім того родина ОСОБА_7 користується земельною часткою (паєм 169) двадцять дев`ятий рік.

Дізнавач судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, відкласти розгляд скарги не просив.

З огляду на правила, визначені ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з викладених у ній підстав.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що Відділенням поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000033 від 29.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

03 червня 2024 року старший дізнавач ОСОБА_4 прийняв постанову, якою відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення його до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000033. У постанові дізнавач вказує на те, що з допиту свідка ОСОБА_3 встановлено, що в нього була мати ОСОБА_6 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батько ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вони були членами КСП ім. Чапаєва. Так, в якому році він не пам?ятає, але точно після смерті його матері під час вирішення питання про розташування місця знаходження земельного паю проводилося жеребкування та його батько витягнув жереб за № 168, тобто земельний пай розташований поряд з АДРЕСА_2 та автоматично поряд повинен був розташований пай його матері, так як жереб тягнув тільки один член сім?ї. 24.02.1995 був виготовлений та затверджений державний акт № 000154 Сл реєстраційний номер № 7 по Письмичивській сільській раді рішенням загальних зборів КСП ім. Чапаєва та рішенням 2 сесії 12 скликання Письмичевської сільської ради і підписаний головою КСП ім. Чапаєва гр. ОСОБА_7 та головою сільської ради гр. ОСОБА_8 , до якого мається список членів КСП ім. Чапаєва в кількості 600 осіб. Серед вказаного списку за № 326 зазначений його покійний батько ОСОБА_5 та за № 327 його покійна мати ОСОБА_6 , хоча згідно вказаного списку було помилково вказано невірне «по батькові» його покійної мами, а саме вказано по батькові ОСОБА_9 замість ОСОБА_10 . В 2001 році після смерті його батька він почав займатися питанням з приводу не отримання покійною матір?ю земельного паю в КСП ім. Чапаєва. В зв`язку з чим в листопаді 2003 року на 10 сесії 21У скликання Письмичевської сільської ради за № 95 було визнано, що в зазначеному списку членів КСП ім. Чапаєва помилково вказано невірно по батькові його покійної матері та вважати ОСОБА_6 та ОСОБА_6 однією і тією ж особою - ОСОБА_6 та внести відповідні зміни до списку. Розпорядженням голови районної державної адміністрації смт Солоного від 28.11.2003 за № 766-р-03 прийнято рішення видати сертифікат на право на земельну частку/пай ОСОБА_6 , члену КСП ім. Чапаєва, яка помилково не включена в списки на паювання за рахунок земель резервного фонду та розмір паю становить 7,91 га та 15.12.2003 на підставі вище вказаного рішення було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 0295795 на ОСОБА_6 з розміром паю 7,91 га. ОСОБА_3 з вказаним розпорядженням не згоден так як, вважає, що його покійна мати була включена до списків членів КСП ім. Чапаєва за № 327 з помилково вказаним по батькові та не згоден з виданим сертифікатом на право на земельну частку (пай) за № 0295795, виданим 15.12.2003 на ОСОБА_6 з розміром паю 7,91 га, так як на той час його мати вже померла та сертифікат не видається на померлу особу.

За змістом постанови, в 2001 році після смерті ОСОБА_5 його син ОСОБА_3 почав займатися питанням з приводу не отримання його покійною матір`ю ОСОБА_6 земельного паю в КС ім. Чапаєва. Розпорядженням голови районної державної адміністрації смт. Солоне від 28.11.2003 року за № 766-р-03 прийнято рішення видати сертифікат на право на земельну частку/пай гр. ОСОБА_6 , члену КСП ім. Чапаєва, яка помилково не включена в списки на паювання за рахунок земель резервного фонду та розмір паю становить 7,91 га та 15.12.2003 на підставі вище вказаного рішення було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 0295795 на ОСОБА_6 з розміром паю 7,91 га. Згідно з інформацією Письмичевської сільської ради станом на 22.11.2005 щодо власників земельних сертифікатів на право власності на земельну ділянку частку (пай) неможливо видати державні акти на право власності на землю відповідно до доручення президента України від 17.06.2005 № 1-1 539 встановлено, що державні акти на право власності на землю згідно із сертифікатом ДП № 0295795 виданий на ім`я ОСОБА_6 не отримано так як спадщина встановлюється через суд.

В ході проведення дізнання було встановлено, що рішенням Солонянського районного суду від 01.10.2009 позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково, визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в порядку спадкування 1/3 частину земельної ділянки (паю) після померлої ОСОБА_6 розміром 2,63 га кожному, зобов`язано Солонянську районну Державну адміністрацію прийняти рішення та виділити в натурі земельну ділянку розміром 2,63 га кожному, в решті позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2010 року рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2009 року залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 06.10.2010 у справі № 6-15984св10 ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2012 року та рішення Солонянського районного суду від 01.10.2009 року залишено без змін. Доводи ОСОБА_3 щодо неправомірності розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації № 766-р-03 від 28.11.2003 перевірялися судом у ході розгляду справи, їх визнано судом необґрунтованими та в цій частині ОСОБА_3 відмолено. Тобто розпорядженням голови районної державної адміністрації смт. Солоне від 28.11.2003 за № 766-р-03 прийнято рішення видати сертифікат на право на земельну частку/пай гр. ОСОБА_6 , члену КСП ім. Чапаєва, яка помилково не включена в списки на паювання за рахунок земель резервного фонду та розмір паю становить 7,91 Га. та 15.12.2003 на підставі вище вказаного рішення було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 0295795 на ОСОБА_6 з розміром паю 7,91 га та згідно з рішенням Солонянського районного суду від 01.10.2009 визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в порядку спадкування 1/3 частину земельної ділянки (паю) після померлої ОСОБА_6 розміром 2,63 га кожному з земель резервного фонду. Тобто доводи ОСОБА_3 з приводу того, що невстановлена особа самоправно зайняла земельну ділянку (пай) його матері, котрий з доводів ОСОБА_3 повинен був автоматично розташований поряд з паєм його покійного батька в АДРЕСА_3 свого підтвердження не знайшли, так як земельна ділянка (пай) його матері ОСОБА_6 розподілена між трьома спадкоємцями ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 згідно з рішенням Солонянського районного суду від 01.10.2009 розміром 2,63 га кожному з земель резервного фонду. Також рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2009 було встановлено, що на ім?я померлої ОСОБА_6 земельна ділянка під час розпаювання не виділялася, тому, оскільки на час розгляду справи на території Письмечивської сільської ради відсутні землі резервного фонду, єдиною можливістю задовольнити вимоги позивачів про виділення земельної ділянки в натурі є виділення її земель запасу, що на підставі ст. ст. 116, 122, 125, 126 ЗК України відноситься до компетенції районної державної адміністрації. Також рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2009 спростовано доводи ОСОБА_3 про те, що якійсь особі надана земельна ділянка № 327, виділена на ім?я ОСОБА_6 , якою фактично є ОСОБА_6 . ОСОБА_3 посилається на № 327 у списку до державного акту, але відповідно до процедури поділу земель колективної власності в процесі реструктуризації аграрного сектору економіки у рамках земельної реформи в Україні, на підставі Указу президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємством і організаціям» від 08.08.1995 за списком до державного акту не видавалися сертифікати і відводилися земельні ділянки в натурі. Земельні сертифікати видавалися уточненим списком, куди не включалися особи, що померли. Такий уточнений список затверджено рішенням колективних зборів уповноважених членів КСП ім. Чапаєва від 13.08.1996 розпорядженням голови райдержадміністрації № 481-р від 15.08.1996.

В ході проведення дізнання було встановлено, що згідно відкритих даних земельна ділянка за кадастровим номером :01:015:0169 на праві власності належить ОСОБА_13 , і також в ході дізнання встановлено, що серед власників суміжних земельних ділянок відсутній ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що спростовують доводи ОСОБА_3 про самовільне заняття саме земельної ділянки за кадастровим номером :01:015:0169, котра з його слів розташована поряд з земельною ділянкою його покійного батька ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 ЦПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Однак дізнавач не надає обґрунтованої відповіді на доводи скаржника щодо незаконного, на думку останнього, перебування вказаної земельної ділянки у незаконному користуванні. Так, дізнавач вказує, що згідно відкритих даних земельна ділянка за кадастровим номером :01:015:0169 на праві власності належить ОСОБА_13 , і також в ході дізнання встановлено, що серед власників суміжних земельних ділянок відсутній ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Слідчий суддя звертає увагу, що за змістом пояснень скаржника, земельна ділянка, яка, на його думку перебуває у незаконному користуванні, знаходиться поряд із земельною ділянкою (паєм), визначеною жеребкуванням, у якому брав участь батько скаржника та який витягнув жереб АДРЕСА_1 .

Окрім того, вказуючи, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:015:0169 на праві власності належить ОСОБА_13 , дізнавач не вказує правову підставу набуття у власність земельної ділянки.

Слідчий суддя також звертає увагу, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу, що висновок про відмову у визнанні потерпілою особи має ґрунтуватись на проведеній діяльності, та може бути зроблений лише після повноцінного аналізу та перевірки фактів, які стосуються завдання шкоди конкретній особі у межах кримінального провадження. Разом з тим, дізнавач не надав відповіді на всі доводи заявника, який звернувся з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та не вмотивованою, а отже не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 55, 110, 303, 307 КПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , прийняту 03.06.2024, про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1