Справа № 243/3818/23
Провадження № 1-в/243/203/2024
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, подання провідного інспектора відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про приведення у відповідність, згідно діючого законодавства, вирока Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся провідний інспектор відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з поданням про приведення у відповідність, згідно діючого законодавства, вирока Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Подання мотивоване тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ (далі - Закон).

Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2684 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно частини 2 статті 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2023, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_3 , становить менше 2684 грн., а саме 1033 гривень 33 копійки.

Ураховуючи викладене та на підставі пункту 13 статті 537, частини 1, пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України, частини 2 статті 74 КК України, уповноважений орган з питань пробації просить розглянути питання щодо приведення вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2023 відносно ОСОБА_3 у відповідність до діючого законодавства.

Представник відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, в судовому засіданні не брав участь, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати подання без їх участі.

Засуджена ОСОБА_3 в судовому засіданні не брала участь, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати подання без її участі, просили задовольнити заявлені вимоги.

Прокурор спрямував на адресу суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вирока Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2023 у справі № 243/3818/23, провадження № 1-кп/243/782/2024, ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану. Зокрема, 11.07.2023, близько 19-00 год, ОСОБА_3 , перебуваючи на законних підставах за місцем мешкання гр. ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , де останні розпивали спиртні напої, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні коридору житлового приміщення, таємно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, протиправно викрала мобільний телефон потерпілої, марки ZTE лінійки «BladeA7s», модель «ZTEA7020», в корпусі синього кольору, чим спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1033,33 грн.

За вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосуванням, на підставі ст. 75 КК України, випробувального строку тривалістю один рік. На засуджену покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 12.10.2023.

16.10.2023 вказаний вирок на підставі розпорядження № 143/2023 від направлений для виконання до відділу № 12 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

18.07.2024 Верховною Радою України був прийнятий Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно якого заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, прирівняно до дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення. Таким чином декриміналізовано викрадення майна на суму, меншу за два неоподатковувані мінімуми доходів громадян станом на момент вчинення кримінального правопорушення. Вказаний Закон набув чинності 09.08.2024 та є дійсним.

Частиною другою статті 4 КК України визначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому, згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене узгоджується також з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Згідно пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України встановлено податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно вирока Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2023, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, - 11.07.2023. Вартість викраденого майна склала 1033,33 грн.

Як вбачається зі статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня - 2684 гривні.

Таким чином, на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень була встановлена сума неоподатковуваного мінімуму в розмірі 1342,00 грн (2684 грн - 50%), а отже два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що є найвищою межею при кваліфікації дрібного викрадення майна, згідно змін, внесених до КУпАП Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024, станом на 11.07.2023 складали 2684,00 грн.

Підсумовуючи наведене, оскільки вартість викраденого ОСОБА_3 майна не перевищує 2684,00 грн, з огляду на зміни, внесені Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_3 було засуджено вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2023, декриміналізується та прирівнюється до дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбачена ст. 51 КУпАП.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання уповноваженого органу з питань пробації, оскільки зміни, внесені Законом України № 3886-ІХ до ст. 51 КУпАП, впливають на визначення складу кримінального правопорушення при притягненні особи до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України та скасовують кримінальну протиправність діяння, за яке була засуджена ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання провідного інспектора відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про приведення у відповідність, згідно діючого законодавства, вирока Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2023 відносно ОСОБА_3 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробувальним строком тривалістю 1 (один) рік, застосованим на підставі ст. 75 КК України, - у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке ОСОБА_3 була засуджена.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1