ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3228/24 Справа № 185/7336/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000677 за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка, Великоновосілківського району, Донецької області, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, є внутрішньо переміщеною особою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та кримінальне провадження стосвно нього нього закрито.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні у сумі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 52 (п`ятдесят дві) коп. віднесено на рахунок держави.

Крім того, судом вирішено питання про долю речових доказів.

Цією ухвалою дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, 03 травня 2024 року приблизно о 12 годині 22 хвилин ОСОБА_7 керуючи згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , технічно справним легковим автомобілем марки «Renault Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по прилеглій території, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яка примикає до вул. Західнодонбаська, наблизившись до якої, здійснив зупинку керованого транспортного засобу.

Під час поновлення руху, водій ОСОБА_7 грубо порушуючи п. 10.1 та п. 10.2 Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не впевнився що його дії будуть безпечними та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, перед початком поновлення свого руху, маючи намір перетнути вул. Західнодонбаську та продовжити рух прямо, не переконався у безпеці свого руху, не надав перевагу у русі мопеду марки «Yiben YB50QT-6D» реєстраційний номерний НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_9 , який рухався зі швидкістю 25 км/год. по смузі руху вул. Західнодонбаська, зі сторони вул. Дніпровська у напрямку вул. Будівельна.

В процесі подальшого зближення зазначених транспортних засобів на смузі руху вул. Західнодонбаська, за напрямком руху з боку вул. Дніпровська у напрямку вул. Будівельна, відбулося зіткнення між передньою частиною автомобіля марки «Renault Laguna» реєстраційний номерний НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , та лівою бічною частиною мопеда марки «Yiben YB50QT-6D» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію мопеда марки «Yiben YB50QT-6D», ОСОБА_9 , було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимогу п. 10.1 та п. 10.2 Правил дорожнього руху України, в яких вказано:

п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

п. 10.2: «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною та тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає»

Порушення п. 10.1 та п. 10.2 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого водію мопеду «Yiben YB50QT-6D» ОСОБА_9 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, саден в лобній та скроневій ділянці зліва, на обличчі, закритої травми грудної клітини з переломами 1-9 ребер зліва на рівні задніх та бокових відрізків, з мінімальним двостороннім гідротораксом, уламкового перелому тіла лівої лопатки, забійної рани на тильній поверхні правої кисті в проекції 1 - го міжпальцевого проміжку.

Виявлене тілесне ушкодження, за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж на 21 день).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор окружної прокуратури просить ухвалу суду першої інстанції змінити, зазначивши в резолютивній частині ухвали що процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/113-24/3667-ІТ від 11 липня 2024 року, експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/113-24/3666-ІТ від 11 липня 2024 року, експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/113-24/3525-ІТ від 26 червня 2024 року, у загальній сумі 6815,25 грн. стягнути з ОСОБА_7 .

Обгрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що суд першої інстанції приймаючи оскаржене рішення та закриваючи кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, всупереч вимогам ст. 118, 126 КПК України та правовим висновкам Верховного Суду, витрати на проведення судової автотехнічної експертизи відніс на рахунок держави та не стягнув їх з обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор, який приймає участь в апеляційному перегляді підтримала апеляційну скаргу та, з підстав викладених у ній, просила її задовольнити.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Інші учасники судового провадження, належним чином повідомленні про час, дату та місце судового засідання до суду апеляційної інстанції не зявилися, заяв та клопотань не подавали.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора щодо істотних порушень кримінального процесуального закону в частині розподілу процесуальних витрат, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Як видно з ухвали суду першої інстанції, приймаючи рішення про розподіл процесуальних витрат, суд визначив, що витрати на проведення судових експертиз слід віднести на рахунок держави.

Водночас, колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду, що, у даному випадку є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Зазначене узгоджується із висновками Верховоного Суду, викладеними у постановах від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21), 01.02.2024 (справа №930/497/23), від 19.02.2024 (справа №554/11426/22).

Відтак, оскільки вказані висновки Верховного Суду залишились поза увагою суду першої інстанції, який відніс стягнення процесуальних витрат на користь держави, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

У даному випадку, оскільки фактично змінюється форма стягнення процесуальних витрат з обвинувачених без зміни їх розміру, апеляційний суд вважає за можливе змінити вирок суду першої інстанції в частині розподілу процесуальних витрат.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції має бути змінена.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року, якою ОСОБА_7 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, - змінити в частині стягнення процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/113-24/3667-ІТ від 11 липня 2024 року у розмірі 2271,84 грн., експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/113-24/3666-ІТ від 11 липня 2024 року у розмірі 2271, 84 грн., експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/113-24/3525-ІТ від 26 червня 2024 року у розмірі 2271,84 грн.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4