Провадження №1-кп/523/1547/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та призначення судового розгляду

(повний текст)

21 жовтня 2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в межах розгляду обвинувального акта від 17.10.2024 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0001300, внесеному до ЄРДР 20.08.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосадове Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Суворовського районного суду м. Одеси 17.10.2024 року із Суворовської окружної прокуратури м. Одеси надійшли означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою судді від 18.10.2024 року призначено підготовче судове засідання з розгляду означеного обвинувального акта й доданих до нього документів.

Прокурор ОСОБА_6 18.10.2024 року звернувся до суду із письмовим клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще не розпочатий та строк запобіжного заходу спливає, обвинувачений не має постійного місця проживання у м. Одесі та Одеській області, офіційно не працює, джерелом доходів останнього являється збут наркотичних засобів на території Пересипського району м. Одеси та Одеського регіону в цілому, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення). В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 означене клопотання підтримала, просила задовольнити, також доповіла про можливість призначення провадження до судового розгляду не заперечувала.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення провадження до судового розгляду, але заперечувала проти клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, оскільки обвинувачений раніше не судимий, у розшуку не перебував, наведені прокурором ризики є необґрунтованими, просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання та можливість призначення провадження до судового розгляду, вислухавши заперечення захисника ОСОБА_4 на клопотання прокурора та згоду на призначення судового розгляду, а також обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав думку свого захисника, та після роз`яснення судом обвинуваченому приписів ч.2 ст.31 КПК України щодо права обвинуваченого на колегіальний склад суду при розгляді кримінального провадження, останній повідомив про небажання заявляти таке клопотання, дослідивши обвинувальний акт й додані до нього документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим, в цілому, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, а також з інших питань, передбачених ч.2, 3 ст.315 КПК України, не заявлено, на підставі чого суд вважає за можливе призначити зазначені процесуальні документи до судового розгляду.

Як слідує з матеріалів розглядуваного клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 21.10.2024 року, включно.

Частиною 3 ст.315 КПК України регламентовано, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, в особливо великих розмірах.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що мало місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України неодружений та офіційно непрацевлаштований (зі слів неофіційно працював кур`єром у фірмі «Буду Суші»), що свідчить про відсутність у нього легальних джерел доходів та про неналежний рівень соціальних зв`язків.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірними з інкримінованими вказаному обвинуваченому кримінальними правопорушеннями, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та їх наслідками, а ураховуючи запровадження воєнного стану в державі та збройну агресію рф проти України, працівники органу внутрішніх справ задіяні у вжитті заходів з протидії агресії та її наслідків, суттєво обмежені у виконанні своїх повноважень з перевірки житла, під арештом в якому має перебувати особа, а також з перевірки питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, тощо.

За ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, за якою не визначення розміру застави у кримінальному провадженні, у певних випадках, належить до права суду, а не до його обов`язків.

Зазначена позиція суду цілком узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року (п.63), за якою відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції, при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у більш тяжких справах та при спробі обвинуваченого зникнути із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, їх характер, суспільну небезпечність і наслідки кримінально-протиправного діяння, зважаючи на характеризуючі особу обвинуваченого дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Втім, з огляду на вищенаведене, суддя вважає за необхідне одночасно визначити вказаній особі альтернативний вид запобіжного заходу - заставу в цьому кримінальному провадженні, у визначеному п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмірі, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В разі внесення вказаним обвинуваченим або заставодавцем наведеного в означеній ухвалі суду розміру застави, обвинувачений має бути звільненим з-під варти, а на останнього мають бути покладені відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Разом із тим, ураховуючи визначений п.3 ч.5 ст.182 КПК України мінімальний розміру застави у виді 80 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, доводи прокурора у розглядуваному клопотанні щодо встановлення розміру застави у меншому розмірі (40 прожиткових мінімуми для працездатних осіб) судом до уваги не приймаються, у зв`язку з їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 314-315, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта від 17.10.2024 року та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у відкритому судовому засіданні на 30.10.2024 року о 12:30 годині, в залі №12 Суворовського районного суду міста Одеси, за участю: прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підсудного, а також свідків обвинувачення, забезпечення явки яких до судового засідання, в порядку ч.3 ст.23 КПК України, покласти на сторону обвинувачення.

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 19.12.2024 року, включно.

Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеського регіону без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими і свідками у цьому кримінальному провадженні.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 19.12.2024 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала в частині застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, а в іншій частині набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1