Справа № 274/6256/21
Провадження №1-кп/0274/248/24
УХВАЛА

02.10.2024 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, КК України

в с т а н о в и в :

В провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває вказаний обвинувальний акт. Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , застосовано у виді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу в обвинувачених закінчується 05.10.2024.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжних заходів до усіх обвинувачених на 60 днів, оскільки ризики, що слугували підставами для обрання такого запобіжного заходу, на думку прокурора, не зникли і існують на даний час. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив зменшити йому розмір застави, визначений ухвалою суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 заперечив щодо продовження строку дії запобіжного заходу щодо його підзахисного, просив зменшити розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо продовження строку дії запобіжного заходу щодо її підзахисного, оскільки судом досліджено значну частину доказів, а тому ризики втратили свою значимість. Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло з 23 год. по 05 год. здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 . При прийнятті рішення просила врахувати, що її підзахисний має зареєстроване місце проживання, отримає ліжко-місце в ГО " ОСОБА_12 ", тривалий час перебуває під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу його підзахисному. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час. При прийнятті рішення просив врахувати, що більшість матеріалів судом досліджено, а також те, що його підзахисний тривалий час перебуває під вартою, має необхідність в лікуванні, бажає працевлаштуватися.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_5 заперечила щодо клопотання прокурора, підтримала клопотання захисників, думки обвинувачених.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 13.03.2021 року до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою. В подальшому строк дії запобіжного заходу було неодноразово продовжено. Ухвали слідчих суддів щодо обох обвинувачених обґрунтовані наявністю ризиків, передбачених пунктами пп.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 обрано ухвалою суду від 10.03.2023 року, яка обґрунтована наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При обранні та продовженні строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 слідчим суддею було враховано, що наявні вагомі докази пред`явленої йому підозри, наявність ризиків, а також, що останній не має міцних соціальних зв`язків у місці проживання, оскільки є неодруженою особою, не має утриманців; офіційно не працює, що зумовлює відсутність законного джерела доходів, раніше судимий; підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що встановленим вище ризикам більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, запобігти не можуть.

При обранні та продовженні строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 слідчим суддею було враховано, що наявні вагомі докази пред`явленої йому підозри, наявність ризиків, а також, що фактичне місце проживання останнього не зареєстроване у встановленому порядку; підозрюваний утриманців не має; раніше судимий; підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а тому останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що встановленим вище ризикам, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, запобігти не можуть.

При обранні та продовженні строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 судом було враховано наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, а також дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, а саме до п`ятнадцяти років позбавлення волі, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, його майновий стан та наявність судимостей, а тому останній може продовжити злочинну діяльність; незаконно впливати на свідків та переховуватися від суду. З врахуванням наведених ознак, суд вважав, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 .

На даний час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжують обвинувачуватись у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. А обвинувачений ОСОБА_8 ще й у поширенні злочинного впливу в установах виконання покарань, за яке передбачено покарання до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обставини, враховані слідчими суддями та судом при обрані запобіжних заходів щодо обвинувачених, в тому числі вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність їх соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи або навчання, майновий стан, наявність судимостей, не змінилися, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині. Встановлені слідчим суддею та судом ризики є дійсними та триваючими, а ухвали про обрання запобіжних заходів є чинними.

Також суд враховує, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 неодноразово судимі, востаннє обоє звільнились з місць позбавлення та обмеження волі в грудні 2020 року і через незначний проміжок часу знову обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, що, на переконання суду, підтверджує наявність ризику продовження злочинної діяльності, а також, враховуючи санкцію статей, за якими вони обвинувачуються, і можливості їхнього переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжких злочинів, які були вчинені під час відбування покарання у виді позбавлення волі в виправній колонії, відповідно наявний ризик продовження злочинної діяльності; обвинувачується, серед іншого, у поширенні злочинного впливу в установах виконання покарань, частина свідків у кримінальному провадженні є ув`язненими, а тому суд, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, вважає доведеним і ризик незаконного впливу на свідків та можливого переховування від суду. Крім того, в лютому 2024 року до суду скеровано ще один обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 190 КК України, що додатково підтверджує ризик можливого продовження вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також враховує, що за час перебування справи в суді, суд лише зміг розпочати судовий розгляд, перейшовши до дослідження письмових доказів. Значна тривалість розгляду справи пов`язана, в першу чергу, з поведінкою сторони захисту. Так, з більше ніж 40 призначених судових засідань 3 не відбулись у зв`язку з зайнятістю суду в інших судових засіданнях або перебування в нарадчій кімнаті у іншій справі, всі інші засідання не відбулися у зв`язку з поведінкою сторони захисту (це і численні клопотання про заміну захисників, відводи/самовідводи захисників, клопотання нових захисників про ознайомлення з матеріалами справи, відмова обвинувачених від участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції, коли була відсутня можливість їх доставки в судові засідання у зв`язку з воєнною ситуацією, клопотання захисників про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі, хвороби обвинувачених тощо). Таким чином, більше 95% судових засідань не відбулись у зв`язку з поведінкою сторони захисту та левова частка з них через поведінку самих обвинувачених. Обвинувачені чинять активний супротив судовому розгляду, в тому числі, в дні судових засідань пишуть клопотання про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, після чого по черзі або всі разом заявляють про погіршення стану здоров`я, що зобов`язує суд перевіряти вказану інформацію шляхом направлення відповідних запитів, заявляють про поганий зв`язок або взагалі самовільно покидають кімнату для проведення відеоконференції, у зв`язку з чим судові засідання, знову ж таки, відкладаються. В останніх судових засіданнях вже обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про заміну йому захисника на іншого, після чого судове засідання знову декілька разів було відкладення для залучення нового захисника та надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи. Після цього, обвинувачений ОСОБА_9 заявив аналогічне клопотання та ситуація, знову ж таки, повторилась.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в діях усіх обвинувачених наявний ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином - створення штучних перешкод для судового розгляду. При цьому, вже всі четверо обвинувачених отримали попередження головуючого за порушення порядку судового засідання (самовільно залишили кімнату для відеоконференцій у слідчому ізоляторі під час дослідження судом доказів, не реагуючи на зауваження головуючого) та роз`яснення про можливість видалення із зали судового засідання у випадку повторення ними порушення порядку судового засідання. У зв`язку з повторним (02.05.2024) порушенням обвинуваченим ОСОБА_11 порядку у залі судового засідання (демонстративне нанесення собі тілесних ушкоджень перед судом, учасниками судового провадження) та у зв`язку з тим, що раніше судом він вже був тимчасово (на одне судове засідання) видалений з зали судового засідання та попереджений про можливість видалення із зали судового засідання на весь час судового розгляду через порушення порядку у залі судового засідання та невиконання розпорядження головуючого (лист від 06.09.23 вих. № 74/6256/21/27781/23), ухвалою суду, яка була постановлена без виходу до нарадчої кімнати, в порядку ст. 330 КПК України, ОСОБА_11 було видалено з зали судового засідання на весь час судового розгляду.

Розглядаючи можливість альтернативного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає, що прокурором не доведено того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, зокрема, домашнього арешту в нічний час з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Приймаючи таке рішення суд бере до уваги позиції Європейського Суду з прав людини, які, згідно ч.2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України, є частиною національного законодавства. ЄСПЛ вказує на детальне вивчення доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового розслідування, так і судового розгляду, зважаючи на презумпцію того, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа «Руденко проти України»).

В контексті п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини (правова позиція ЄСПЛ у п.60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може слугувати єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду, в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст.177 КПК.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 тривалий час перебуває під вартою, має зареєстроване місце проживання, після звільнення з-під варти отримає тимчасове житло - ліжко-місце у закладі відокремленого підрозділу Житомирської обласної організації " ОСОБА_12 " "Комплексний заклад соціального захисту для осіб, що потрапили в складні життєві обставини" за адресою: АДРЕСА_1 Іподромний. Відповідно йому буде де проживати .

На підставі викладеного, суд вважає ґрунтовними доводи захисника ОСОБА_4 щодо можливості зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу на домашній арешт з забороною залишати житло в нічний час. Поряд з цим, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, які визначені ст. 194 КПК України, що в повній мірі забезпечить досягненню завдань та мети запобіжного заходу.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_8 з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання їх під вартою, не зменшились. При цьому, суд також враховує, що ОСОБА_10 не має взагалі визначеного місця проживання, що унеможливлює зміну запобіжного заходу на домашній арешт, як про це просив захисник, та робить неможливим контроль за його поведінкою під час дії альтернативного запобіжного заходу. Обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою з березня 2023 року, нещодавно отримав нове обвинувачення, яке наразі перебуває на розгляді в іншому суді.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що судовий розгляд триває, суд необхідно дослідити письмові докази, допитати близько 25 свідків, допитати обвинувачених, які активно саботують судові засідання та усіляко затягують розгляд справи, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , на переконання суду, є єдиним запобіжним заходом, який зможе запобігти встановленим ризикам та надасть можливість розглянути справу. Застосування більш м`яких запобіжних заходів «затягне» судовий розгляд на довгі роки, а тому суд вважає за доцільне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на 60 днів.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_10 заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про його особу, яка здатна забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків. Поряд з цим, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який не працевлаштований, з врахуванням практики Європейського Суду з Прав людини, зокрема рішень «Христова проти Болгарії», «Тошев проти Болгарії», «Гафа проти Молдови», суд вважає за можливе визначити розмір застави нижче ніж вказаний в ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн.

Крім того, з врахуванням часу, упродовж якого ОСОБА_8 перебуває під вартою, його процесуальну поведінку, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про його особу, яка здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків у розмірі, визначеному ч. 5 ст. 182 КК України - в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, КПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з дня постановлення ухвали, тобто до 30.11.2024.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з дня постановлення ухвали, тобто до 30.11.2024.

Визначити ОСОБА_10 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 60560 грн., при сплаті якої строком на 2 місяці покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 242240 грн., при сплаті якої строком на 2 місяці покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що з моменту звільнення обвинуваченого (-них) з-під варти внаслідок внесення застави, він (вони) зобов`язаний виконувати покладені на нього (них) обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , із 23-00 год. до 05-00 год. наступної доби, строком на два місяця, тобто до 30.11.2024, поклавши на нього обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає та перебуває під домашнім арештом ( АДРЕСА_1 ), без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4 )утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім цього, відповідно до вимог ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення, пов`язані із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали до 30.11.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та направити уповноваженій службовій особі ДУ "Житомирська УВП (№ 8)".

Копію ухвали направити до Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області для постановки обвинуваченого ОСОБА_9 на облік.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1