Справа №950/866/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1023/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 27 лютого 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

До Лебединського районного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про звільнення від покарання у виді довічного позбавлення волі на підставі Закону України № 838-VІІІ та звільнення з місць позбавлення волі в залі судових засідань.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 27 лютого 2024 року вказане клопотання повернуто засудженому ОСОБА_7 . Своє рішення суд вмотивував тим, що ОСОБА_7 фактично відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)». Зазначене фактично позбавляє Лебединський районний суд Сумської області розглянути клопотання ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 27 лютого 2024 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовував тим, що розгляд його клопотання відбувся без участі прокурора, засудженого та захисника, тобто без всіх учасників провадження.

Зазначав, що суд першої інстанції розглянув його клопотання не по суті, а повернув його, чим позбавив його права на доступ до правосуддя.

Вказував, що відповідно до змін КПК України, апеляційні суди не є судами першої інстанції, які постановляють вироки, а територіальна підсудність поданого клопотання в обов`язковому порядку підлягає розгляду саме в Лебединському районному суді Сумської області, оскільки кримінальні правопорушення були вчинені в Лебединському районі Сумської області.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, думку прокурора, який вимоги апеляційної скарги засудженого підтримав частково, просив скасувати оскаржувану ухвалу і винести нову, якою відмовити засудженому у задоволенні клопотання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Лебединського районного суду Сумської області надійшло клопотання ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі на підставі Закону України № 838-VIIІ та звільнення з місць позбавлення волі в залі судового засідання.

Як було встановлено судом першої інстанції, за інформацією, наданою ДУ «Сумський слідчий ізолятор», ОСОБА_7 фактично відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)».

Дійшовши висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 не відноситься до компетенції Лебединського районного суду Сумської області, суд першої інстанції ухвалив рішення про повернення клопотання.

Однак, колегія суддів категорично не погоджується з такими доводами суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404КПК України (далі КПК), судові рішення суду першої інстанції перевіряються апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Положеннями п.3 ч.1 ст.409 КПК, однією з підстав скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Під час апеляційного перегляду ухвали районного суду були встановлені істотні порушення вимог КПК, які тягнуть за собою скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

Частиною 5 ст.539 КПК регламентовано, що в судове засідання щодо вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

З урахуванням наведених вимог процесуального закону слід констатувати, що розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від покарання у виді довічного позбавлення волі на підставі Закону України № 838-VІІІ та звільнення з місць позбавлення волі в залі судових засідань, враховуючи те, що на даний час засуджений перебуває у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» та в своєму клопотанні просив проводити розгляд справи за його участі, суд першої інстанції повинен був забезпечити участь останнього в судовому засіданні, а також забезпечити участь його захисника (участь якого, згідно ст..52 КПК України є обов`язковою) та прокурора.

Суд першої інстанції не дотримався приписів ч.5 ст.539 КПК, оскільки розглянув клопотання засудженого ОСОБА_7 , без його участі, захисника та прокурора.

Крім цього, дійшовши висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 не відноситься до компетенції Лебединського районного суду Сумської області, суд першої інстанції ухвалив рішення про повернення клопотання, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону, оскільки чинний КПК передбачає вичерпний перелік підстав для повернення скарг (заяв, клопотань) учасникам кримінального провадження, а саме скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора (ст. 304), апеляційної чи касаційної скарги (ст. 399, 429 КПК), а порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку визначений ст. 539 КПК, згідно ч. 3, 6-8 якої клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу і за наслідками його розгляду суд постановляє ухвалу, якою або задовольняє клопотання, або відмовляє у його задоволенні.

Оскільки КПК не передбачено можливості повернення клопотання про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, у тому числі і після початку їх розгляду по суті, то суд першої інстанції, повернувши клопотання засудженому, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений процесуальним законом, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Враховуючи специфіку допущених судом першої інстанції порушень вимог кримінального процесуального закону, які колегія суддів визнає істотними, тобто такими, що унеможливили ухвалене судом рішення визнавати законним, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України, скасувати ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 27 лютого 2024 року.

Після скасування зазначеної ухвали колегія суддів вважає за необхідне відповідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК призначити новий судовий розгляд, так як установлені порушення, передбачені п. 3 і 4 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, тим самим задовольнивши апеляційну скаргу засудженого.

Керуючись ст.ст. 404,407, 412,415, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу судді Лебединського районного суду Сумської області від 27 лютого 2024 року, якою клопотання ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі повернуто заявнику, скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд клопотання засудженого в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4