Справа № 757/6441/21-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4919/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 рокуОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20 вересня 2024 року з визначенням кожному застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Також вказаною ухвалою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 на особисте зобов`язання - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисником ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій останній просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Вивчивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою в частині оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, слід відмовити виходячи із наступного.

Статтею 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Статтею 422-1 КПК України передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

З аналізу вищевказаної норми Закону слідує, що апеляційному оскарженню підлягають лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання не може бути предметом самостійного апеляційного оскарження, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на остаточне судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

Наведене вказує на те, що апеляційна скарга захисника в частині оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходуподана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

У зв`язку із наведеним, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року про відмову узадоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 399, 422-1 КПК України, -

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 рокупро відмову узадоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 424 КПК України.

Суддя ОСОБА_2