ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 06 червня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Урожайне, Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-28.11.2019 вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області за ч. 2, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

-12.06.2024 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від за ч.1 ст.317 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 30.04.2024 приблизно о 00 годин 30 хвилин, перебуваючи за запрошенням у гостях своїх знайомих у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , після розпивання спиртних напоїв останній вийшов на подвір`я вказаного домоволодіння, після чого в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_4 зайшов до приміщення літньої кухні, розташованої поруч з будинком, де побачив бензокосарку фірми « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з серійним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, достовірно знаючи про введення воєнного стану на території України, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому неодноразово було продовжено, з метою власного незаконного збагачення, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, в цей же день та час, перебуваючи у приміщенні літньої кухні вищевказаного домоволодіння, таємно викрав бензокосарку фірми «Зеніт» з серійним номером 003АТВОК-11.19-0000228, вартістю 1900 гривень, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом також встановлено, що вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровька від 12 червня 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні зкримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Оскільки судом встановлено, що після постановлення вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровька від 12 червня 2024 року, стало відомо, що ОСОБА_4 винен ще й у іншому злочині (за цим кримінальним провадженням), вчинений до постановлення вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровька від 12 червня 2024 року, суд на підставі ч.4 ст.70 КК України вважає необхідним остаточно призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровька від 12 червня 2024 року та даним вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровька від 23 липня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, в порядку виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 застосований ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 червня 2024 року у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: бензокосарку фірми «Зеніт» з серійним номером 003АТВОК-11.19-0000228 повернути власнику за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1