Справа № 694/2920/23 Провадження №1-кп/694/8/24
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
15.08.2024 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль Черкаської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, призваного на військову службу за мобілізацією номер обслуги другої гармати другого артилерійського взводу другої артилерійської батареї артилерійського дивізіону, бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26.12.2018 Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк з 12.05.2015 по 26.12.2018, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання звільнений із зали суду;
-14.12.2022 Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.
Судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він в ніч на 01.10.2023, проходячи повз домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив зайти на його територію, здійснив крадіжку велосипеду марки «Україна» червоного кольору який знаходився біля бесідки на подвір`ї вказаного домоволодіння. В подальшому 11.10.2023, біля 12 год. 00 хв., перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 здійснив крадіжку велосипеду марки «Аіст», що знаходився у гаражі вказаного домоволодіння без відома його власника, оскільки останній перебував у стані алкогольного сп`яніння та вивівши велосипед з двору попросив ОСОБА_7 доїхати на ньому до ОСОБА_8 разом з ним, оскільки він також їхав на велосипеді, а одночасно керувати двома він не міг..Відносно міри покарання погоджується з думкою прокурора. Вказував, що хоче стати на шлях виправлення і усвідомлює протиправність своєї поведінки.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які були належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися. Надали через канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що перебувала разом з обвинуваченим в с. Хлипнівка Звенигородського району, де останній взяв велосипед і попросив на ньому доїхати до його знайомого, оскільки він також їхав на велосипеді, а одночасно керувати двома він не міг.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що до нього приїжджали обвинувачений та ОСОБА_7 на велосипедах і лишили їх у нього. Пізніше приїхали співробітники поліції і забрали вказані велосипеди. Про те, що один з них був викрадений свідку нічого відомо не було.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються. Надані покази є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, при цьому їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показами, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, те що майно потерпілим повернуто та останні претензій ані морального ані матеріального характеру немають, думку сторони обвинувачення про застосування іспитового строку, суд встановлює за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу. Суд також приходить до мотивованого висновку зменшення кількості покладених обов`язків на обвинуваченого, передбачених ст. 76 цього Кодексу враховуючи його особу та відсутність вкрай суспільної небезпечності.
Крім того судом враховано активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину та те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, також враховуючи особу винного, який за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, також не перебуває на «Д» обліку, а також те, що вказаний злочин є тяжким згідно ст. 12 КК України.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експерта, при проведенні під час досудового розслідування експертизи в сумі 1912,00 грн.
Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1912,00 грн.
-велосипед марки «Україна» червоного кольору з крилами над обома колесами блакитного кольору залишити власнику ОСОБА_5 , звільнивши останнього від обов`язків за зберігальною розпискою;
-велосипед марки «Аіст» темно синього кольору з крилом над заднім колесом білого кольору залишити власнику ОСОБА_4 , звільнивши останнього від обов`язків за зберігальною розпискою.
Вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 14.12.2022 року, за яким ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень виконувати самостійно.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1