Дата документу 14.08.2024
Справа № 501/3456/24
У Х В А Л А
14 серпня 2024 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Слідчий СВ ВП № 1 ОРПУ № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 серпня 2024 року близько 12:00 год, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Hyundai i30», номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись в лівій смузі руху по проспекту Миру зі сторони вул. 1-го Травня в напрямку вул. Спортивна в м. Чорноморськ, біля супермаркету «Таврія-В» (м. Чорноморськ, проспект Миру, 35), не надав перевагу в русі малолітньому пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно руху автомобіля, та допустив наїзд на пішохода. В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітньому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому першої плюсневої кістки правої стопи без зміщення.
Під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 16 годин 20 хвилин по 17 годину 30 хвилин, було вилучено автомобіль «Hyundai i30», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 25 травня 2019 року ТСЦ 5151.
Слідчий зазначає, що наявні достатні підстави вважати, що вищезазначений тимчасово вилучений транспортний засіб відповідає критеріям речових доказів - є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В ході досудовго розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення додаткових оглядів, відбору зразків, проведення необхідних судових експертиз виникла необхідність накласти арешт на майно, а саме на вказаний автомобіль.
Власник майна та слідчий СВ ВП № 1 ОРПУ № 2 ГУНП в Одеській області про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явилися, слідчий надав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Частиною 2 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно зі ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
До клопотання додано: витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України; постанова про створення групи слідчих; рапорт прийняття повідомлення про вчинене ДТП; протокол огляду місця ДТП з план-схемою; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого його власником є ОСОБА_7 ; посвідчення водія ОСОБА_5 , протокол допиту ОСОБА_5 , копія паспорта громадянина для виїзду закордон ОСОБА_5 , постанова слідчого від 10 серпня 2024 року про визнання та долучення до матеріалів справи речових доказів транспортного засобу Hyundai i30, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення; зазначене в клопотанні майно має значення для досудового розслідування; майно на яке необхідно накласти арешт може бути доказом під час судового розгляду та необхідне для проведення експертиз.
Дослідженими матеріалами підтверджується необхідність накладення арешту на вищезазначене майно. Перебування майна у іншої особи може привести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В той же час, слідчий суддя вважає, що арешт майна може бути застосований до вказаного майна на період до його безпосереднього огляду (дослідження) експертом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170, 236, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця ДТП 09 серпня 2024 року, а саме на автомобіль «Hyundai i30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження та користування ним на строк до безпосереднього його огляду (дослідження) експертом.
Ухвала підлягає виконанню згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя