Справа № 134/732/24
У Х В А Л А

31 липня 2024 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб, оскільки строк дії застосованого запобіжного заходу закінчується 09 серпня 2024 року і до цього часу розгляд справи завершити неможливо, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить неодноразове притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання заявленим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість через недоведеність зазначених ризиків, відтак просять застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також обвинуваченим заявлено про відмову від захисника ОСОБА_6 . В зв`язку з відсутністю коштів просить доручити призначити йому адвоката відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги. При цьому, ОСОБА_5 не заперечував щодо розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою за участю адвоката ОСОБА_6 . Окрім того, обвинувачений просить витребувати з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» докази на підтвердження наявності у нього важких захворювань, через які він не може перебувати під вартою, оскільки стан його здоров`я дедалі погіршується, а належного лікування він не отримує.

Захисник ОСОБА_6 повідомив, що конфіденційно спілкувався з обвинуваченим до початку судового засідання, проти задоволення клопотання не заперечує.

Потерпілий при вирішенні вищевказаних клопотань покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали судової справи в межах заявлених клопотань, суд дійшов наступних висновків.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2024 року відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено ухвалами Крижопільського районного суду від 16 квітня 2024 року та 11 червня 2024 року.

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились й більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки та виконання ним процесуальних рішень по справі, суд вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою.

При цьому суд зважає на те, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінується.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України, за що передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного та законного джерела доходу, відтак наявний ризик того, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування.

Також ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, що свідчить про обґрунтованість припущень щодо переховування обвинуваченого з метою уникнення можливого покарання.

У справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані потерпілий та свідки, тому обвинувачений, знаходячись на волі, може незаконно на них впливати.

Зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд вважає, що слід продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку суду, не зможе запобігти відповідним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, обвинуваченим та його захисником не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, які нові обставини виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу.

Оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, тому суд вважає за необхідне продовжити тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, до 28 вересня 2024 року включно.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд не вбачає.

Заставу, визначену ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2024 року, слід залишити без змін у раніше визначеному розмірі, а саме в сумі 242240 грн.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Відповідно до положень ст. 54 КПК України обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, коли відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

У постанові Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 639/645/19 (провадження № 51-2021км21) вказано, що особа (підозрюваний, обвинувачений) без встановлення будь-яких обмежень та умов, керуючись власним волевиявленням, має право відмовитися від захисника або замінити його в будь-який момент кримінального провадження в усній або письмовій формі. Особа, яка відмовляється від захисника, не зобов`язана обґрунтовувати чи доводити суду наявність обставин, які, на її думку, вказують на те, що захисник не здійснює належним чином захист та не виконує свої професійні обов`язки. Якщо обвинувачений відмовився від захисника, а суд залишив таке клопотання без задоволення, то це є порушенням права на захист, що вважається істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином, а тому участь захисника у цьому кримінальному провадженні відповідно до вимог статті 52 КПК України є обов`язковою.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від адвоката ОСОБА_6 , оскільки останній, на переконання обвинуваченого, здійснює його захист неналежним чином. Також повідомив про відсутність коштів для залучення іншого захисника за договором, а тому просить суд забезпечити йому захисника.

З огляду на викладені обставини, суд вважає необхідним прийняти відмову обвинуваченого від захисника ОСОБА_6 та доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області призначити обвинуваченому захисника для здійснення його захисту.

Також суд враховує, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

Згідно ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2.5-2.8 Розділу ІІ Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року, консультування, обстеження і лікування фахівцями закладів охорони здоров`я (якщо воно можливе в умовах медичної частини СІЗО) здійснюється в медичних частинах СІЗО в присутності персоналу медичної частини. Усі висновки медичних обстежень, консультацій та дані щодо проведеного лікування в обов`язковому порядку вносяться медичним персоналом СІЗО до відповідних форм первинної облікової документації. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця. Усі висновки медичного обстеження, консультації та дані щодо проведеного лікування лікарем-фахівцем в обов`язковому порядку вносяться до відповідних форм первинної облікової документації. Відшкодування витрат, пов`язаних із залученням обраного лікаря-фахівця, здійснюється за рахунок особи, узятої під варту, якій надавалась медична допомога, або її родичів. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява № 30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine, заява № 23893/03), надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави.

Кримінальне законодавство України, яке включає в себе і правові позиції ЄСПЛ, спирається на те, що здоров`я обвинуваченої особи може вказувати на меншу вірогідність того, що вона може ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у справі. При обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту необхідно переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров`я особи. Коли обвинувачений тяжко хворий і в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати необхідне лікування, до нього не варто застосовувати такий запобіжний захід.

Враховуючи, що обвинувачений, якому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, перебуває під юрисдикцією суду, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, з метою недопущення порушення прав обвинуваченого на медичну допомогу, суд вважає за доцільне зобов`язати начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» забезпечити невідкладне проведення повного медичного обстеження ОСОБА_5 для встановлення наявних захворювань та надання йому необхідної медичної допомоги, в тому числі із можливістю залучення відповідних лікарів-фахівців, з дотриманням вимог Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року.

Керуючись ст. ст. 42, 48, 54, 177, 178, 181, 183, 331, 372, 392 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 28 вересня 2024 року включно.

Заставу, визначену ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2024 року, залишити без змін у раніше визначеному розмірі, а саме в сумі 242240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень).

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати до суду у кримінальному провадженні за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_5 від захисника ОСОБА_6 .

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Театральна, 14, каб. 419) призначити захисника для здійснення захисту за призначенням обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні, забезпечивши участь захисника в судовому засіданні в приміщенні Крижопільського районного суду Вінницької області (Вінницька область, Тульчинський район, селище Крижопіль, вул. Героїв України, 23), на 14 годину 00 хвилин 02 вересня 2024 року.

Копію ухвали надіслати до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області для виконання.

Зобов`язати начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» забезпечити невідкладне проведення повного медичного обстеження ОСОБА_5 для встановлення наявних захворювань та надання йому необхідної медичної допомоги, в тому числі із можливістю залучення відповідних лікарів-фахівців, з дотриманням вимог Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року.

Копію медичного висновку надіслати до Крижопільського районного суду Вінницької області (Вінницька область, Тульчинський район, селище Крижопіль, вул. Героїв України, 23).

Ухвала в частині продовження обвинуваченому строку тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали суду.

В іншій частині ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: