Провадження № 1-кс/592/7194/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0002885 від 21.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1 КК України,

у с т а н о в и в:

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1 КК України.

Згідно даних досудового розслідування, ОСОБА_4 13.09.2024 о 21:43 розмістив оголошення на веб-сайті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з текстом «Ніч або сутки проведу з дівчинкою», з наступним змістом: «Побавлюсь ніжно з дівчатками 8-14 років, без проникнення теж піде, не ображу і т.д.», розмістивши при цьому свій контактний номер телефону.

Так, 14.10.2024 ОСОБА_4 почав спілкування в соціальній мережі «Телеграм» з ОСОБА_7 , 2011 р.н. Під час спілкування остання повідомила, що їй 13 років.

Цього ж дня з 22:04 до 22:30 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді розбещення малолітньої особи та бажаючи їх настання, почав вести цинічні розмови на інтимні теми, пропонуючи ОСОБА_7 за майнову винагороду стати його коханкою на короткий чи тривалий час, зокрема, оголювати своє тіло з метою задоволення статевої пристрасті ОСОБА_4 будь-якими способами близько 6 разів за зустріч.

Також у подальшому 15.10.2024 о 00:32 ОСОБА_4 надіслав малолітній ОСОБА_7 фото свого оголеного тіла з прикритими монітором геніталіями.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинював інтелектуальне розбещення малолітньої ОСОБА_7

20.10.2024 під час спілкування в соціальній мережі «Телеграм» ОСОБА_4 домовився з малолітньою ОСОБА_7 про зустріч в центрі міста неподалік ТЦ Універмаг «Київ» за адресою: АДРЕСА_2 .

20.10.2024 близько 15:00, зустрівшись в раніше запланованому місці, під час прогулянки, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 пройти до нього в квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжити спілкування за вищевказаною адресою.

Прибувши до квартири N АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пройшли до приміщення кухні та продовжили своє спілкування. У подальшому ОСОБА_4 почав вести розмови з малолітньою ОСОБА_7 на сексуальні теми, пропонуючи їй стати його коханкою з метою здійснення дій сексуального характеру.

У подальшому ОСОБА_4 був затриманий на місці працівниками поліції.

Посилаючись на існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення; та неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб без можливості внесення застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених в ньому підстав, просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на не доведення заявлених ризиків та недостатності застосування більш м`яких заходів для їх запобігання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або застави.

Заслухавши міркування прокурора, пояснення та доводи підозрюваного, думку захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002885 від 21.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1 КК України; про підозру у вчиненні яких 21.10.2024 повідомлено ОСОБА_4

20.10.2024 о 16:58 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, як особу, яку застали під час вчинення злочину.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження (форми виводу повідомлення про злочин, протоколів допиту малолітньої потерпілої та її законного представника, протоколу огляду веб-сторінки з оголошенням ОСОБА_4 , протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_7 , протоколу затримання особи в порядку ст.208 КПК України, протоколу обшуку, протоколу про результати аудіо контрою особи, протоколу про результати аудіо-, відео- контролю особи від 21.10.2024), слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 також враховується і усталена судова практика з цього питання Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

Наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми у теперішній час на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , визначене кримінальним законом безальтернативне основне покарання за ч.2 ст.156 КК України у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, за ч.3 ст.156-1 КК України у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, а також те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні наразі триває і всі обставини кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни наданих раніше показань.

Факт того, що підозрюваний ОСОБА_4 розмістив оголошення на веб-сайті «keksik.net» для невизначеного кола малолітніх осіб щодо вчинення відносно них сексуальних дій, дає достатні підстави вважати, що він може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Інші ризики слідчим не були заявлені, а тому не можуть бути оцінені в судовому засіданні.

Отже, в даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п. п. 1 - 5 ч.1 вказаної норми права.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обрано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Так, ОСОБА_4 є особою віком 42 роки, отримувачем пенсії по інвалідності 3 групи, військовослужбовцем, не одружений, утриманців не має, за місцем проживання мешкає разом з матір`ю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, встановлені у ході досудового розслідування ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочинів, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.156-1 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на відсутність доказів, які б спростували доводи сторони обвинувачення та довели, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою зможе забезпечити правомірну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе забезпечити дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При цьому, перебування ОСОБА_4 на військовій службі жодним не завадило вчиненню ним інкримінованих кримінальних правопорушень, а необхідність виконання бойових завдань не сприятиме дотриманню ним своїх процесуальних обов`язків та виконанню завдань кримінального провадження.

Враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи, що злочин був вчинений з застосуванням насильства, зокрема психологічного характеру щодо особи, яка в силу свого малолітнього віку та відсутності специфічного життєвого досвіду, рівня розвитку, не здатна запобігти посяганню на свою статеву свободу та недоторканість, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 181-183, 193-197, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 18.12.2024 включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 20.10.2024.

Строк дії ухвали по 18.12.2024 включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1