Провадження № 1-кс/204/2624/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000449 від 19.07.2023 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000449 від 19.07.2023 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000449 від 19.07.2023за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Донецькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 921 від 26.06.2023 тимчасовим місцем дислокації особового складу слідчого управління ГУНП в Донецькій області визначена адреса: Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7.Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Верховного Суду України від 08.04.2022 № 17/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.07.2023 о 00:37 год., водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ, в/ч НОМЕР_1 , оператор, солдат), керуючи автомобілем марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався разом з пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець ЗСУ, ВЧ НОМЕР_1 , оператор радіотелеграфіст, солдат) по АДРЕСА_1 . Під час руху, в районі опори ЛЕМ №126, водій ОСОБА_4 , не впорався з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини праворуч, де скоїв наїзд на вказану опору ЛЕМ. Внаслідок наїзду водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження несумісні з життям, від яких загинув на місці події. Пасажир вказаного автомобіля - ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «МЛ № 2 м. Краматорська». В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події 19.07.2023 старшим слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_6 було вилучено автомобіль марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , фактичним законним володільцем якого був загиблий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Після вилучення, вказаний транспортний засіб був направлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспорту за адресою: АДРЕСА_2 .Вказаний транспортний засіб може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.У слідства є достатні підстави стверджувати, що вказаний транспортний засіб є знаряддями злочину та зберіг на собі його сліди, оскільки при ДТП отримав механічні пошкодження.Крім того, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 19.07.2023.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортного засобу, трасологічної та автотехнічної експертиз, збереження вилучених об`єктів, предметів та речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості доказу. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, вказаних предметів, які є речовими доказами та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.Враховуючи, що вилучене під час огляду майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, є доказом злочину та мають суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення з боку винних осіб та у разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому прошу розглянути клопотання у відсутності власників вилученого майна. У зв`язку з чим, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду і просив розглянути клопотання без повідомлення потерпілого, підозрюваного, захисника, свідка, іншого власника майна.

Слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання про арешт майна задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В статті 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000449 від 19.07.2023за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події 19.07.2023 року, старшим слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_6 було вилучено автомобіль марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , фактичним законним володільцем якого був загиблий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою слідчого від 19.07.2023 року вказаний автомобіль визнаний по даному кримінальному провадженню №0000449 речовим доказом.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, а саме з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості його знищення, використання, перетворення, відчуження, у зв`язку з чим, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000449 від 19.07.2023 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений 19.07.2023 року, під час огляду транспортний засіб, а саме на: автомобіль марки ««Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1