Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/5747/24
Провадження №1-кп/279/629/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000232 від 02.09.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Коростень, громадянин України, з повного загально середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий, вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 р. 3 міс., вироком Житомирського апеляційного суду від 31.03.2021 за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 міс., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки; звільнений 16.10.2023 умовно-достроково з невідбутою частиною покарання на 1 рік 1 міс. 8 днів, не інвалід, на утриманні осіб не має, не ВПО, не військовослужбовець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 01.09.2024, близько 17 год 00 хв, будучи звільнений умовно-достроково від покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2021 ухвалою Богунського районного суду від 06.10.2023 з невідбутою частиною покарання 1 рік 1 міс. 8 днів, перебував на подвір`ї за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , де на той момент також перебувала його рідна тітка ОСОБА_3 , де між ними виникла словесна суперечка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, та у ОСОБА_2 , виник прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, ОСОБА_2 вирвав з паркану біля свого будинку дерев`яну штахету та наніс нею ОСОБА_3 два удари в область правого плеча та один удар в область носу. Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_2 своєю правою рукою наніс один удар в область лівої руки та один удар лівою рукою в область правою руки ОСОБА_3 , один удар правою ногою в область правої та лівої ноги внаслідок потерпілій чого ОСОБА_3 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синця по внутрішньо зовнішній поверхні верхньої треті правого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 в порядку ст.302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа. Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. З заяви потерпілої ОСОБА_3 вбачається, що остання повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду та виклику сторін в судове засідання). Відповідно до частин 2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме: заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_3 ..

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом. ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, а саме: як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , згідно ст. 67 КК України є вчинення правопорушення стосовно особи з якою винний перебуває у близьких відносинах, рецидив кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України, є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше судимий і вчинив нове кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від покарання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на обліку Коростенського РВ №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області не перебуває, не працює, характеризується за місцем проживання негативно.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Одночасно, вказаний кримінальний проступок вчинений ОСОБА_2 в період умовно-дострокового звільнення, який відповідно до ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 06.10.2023 року складає 1 рік 1 місяць 8 днів.

Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом не відбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком повністю приєднує невідбуте ним покарання за вироком Житомирського апеляційного суду від 31.03.2021 року.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_2 у кримінальному провадженні не застосовувались. Підстав для застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Покарання за сукупністю вироків призначити за правилами ст.71 КК України шляхом повного приєднання до покарання призначеного за цим вироком суду невідбутої частини покарання, призначеного вироком Житомирського апеляційного суду від 31.03.2021 року та визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят), у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 8 (вісім) днів.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: довідку Коростенської ЦМЛ №4957 на ім`я ОСОБА_3 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок відповідно до ст.532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

копія згідно з оригіналом