Справа № 307/1127/17
Провадження № 1-кп/307/260/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження, про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новобарово, Тячівського району, Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.121, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.121, ч.3 ст.185 КК України.

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується також в тому, що він, 23 березня 2017 року, близько 10 години, умисно, незаконно, шляхом вільного доступу, а саме через дверний прохід проник на горище будинку без дозволу власниці будинку ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою в АДРЕСА_2 , однак почувши шум на подвір`ї ОСОБА_4 зістрибнув з горища, де і був виявлений потерпілою ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні в частині пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.162 КК України свою вину визнав та подав суду заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності в частині його обвинувачення за ч.1 ст.162 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,закрити.

Заслухавши з цього приводу прокурора, який не заперечив щодо задоволення клопотання, інших учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,визнав, інкриміноване йому кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, і просить звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити щодо нього кримінальне провадження в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального проступку, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку минуло два роки.

В судовому засіданні встановлено, що з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, вже минуло більше двох років та протягом даного періоду обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від органів досудового розслідування або суду, нових кримінальних правопорушень не вчиняв.

За змістом ст.285 ч.1 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №552/5595/18, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, та обвинувачений не ухилявся від органів досудового розслідування або суду і не вчинив нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що є підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,слід закрити.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

На підставі ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,- закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30 вересня 2024 року.

Головуючий ОСОБА_1