печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2024 року у справі № 757/22707/24-к у кримінальному провадженні № 0000879 від 31.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від від 22.05.2024 року у справі № 757/22707/24-к у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000879 від 31.07.2023, в частині встановленої судом заборони користуватися автомобілем марки HONDA моделі CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 .

Обгрунтовуючи клопотання адвокат зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_4 не є стороною у кримінальному провадженні та не причетна до обставин, які у ньому досліджуються. Крім того, зазначив, що згідно рішення суду про накладення арешту на майно, визначено зазначений автомобіль утримувати на спеціальному майданчику. Однак перебування арештованого автомобіля марки HONDA моделі CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , на вказаному спецмайданчику не забезпечить мету арешту, оскільки автомобільне передано на відповідальне зберігання будь-якій особі, яка б могла нести відповідальність за його збереження, а також перебування автомобіля на відкритому майданчику може призвести до його псування, пошкодження та знецінення його вартості, що не відповідає меті арешту майна.

Так, адвокат вказує, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження є неспіврозмірним з завданням кримінального провадження та власник майна зазнає значних збитків, пов`язаних з вилученням майна.

Вказаний автомобіль не є знаряддям чи предметом злочину, не є об`єктом будь-якого експертного дослідження а також на вказаному автомобілі не зберіглися будь-які сліди кримінально-протиправних правопорушень.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання особа, яка подала клопотання, адвокат не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000879, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 185, частиною першою статті 263, частиною третьою статті 292, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 292 Кримінального кодексу України.

З метою повного, всебічного, об`єктивного дослідження всіх обставин, документування та здобуття доказів, підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, фіксації відомостей про обставини їх вчинення у даному кримінальному провадженні отримано відповідні дозволи слідчих суддей на проведення обшуків.

Так, 08.03.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 04.03.2024, справа №757/10139/24-к, проведено обшук транспортного засобу «HONDA CR-V», червоного кольору, НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , у ході якого вилучено: ТТН видані вантажовідправником ТОВ«АЙВЕРІ ЛТД КОМПАНІ» у кількості 27 шт., скляна колба з фільтром; ключ запалювання до даного автомобіля та автомобіль «HONDA CR-V».

В подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2024 року у справі 757/22707/24-к задоволено клопотання прокурора та накладено арешт, серед іншого, на автомобіль «HONDA CR-V», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який згідно відомостей реєстраційної картки тз зареєстрований за ОСОБА_4 , який вилучено 08.03.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду, від 04.03.2024, справа №757/10139/24-к, шляхом заборони користуватися, розпоряджатися даним майном, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження за договором, передачі у спадщину, та утримувати на спеціальному майданчику.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, мета арешту майна є визначеною в п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 є власником транспортного засобу марки «HONDA CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , що підтверджується належними документами.

Так, слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000879 не має жодного процесуального статусу, а саме, не є свідком, підозрюваним, обвинуваченим; не є будь-яким іншим учасником кримінального провадження або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, а відтак не є особою щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру, а також не може забезпечувати завдання арешту майна у кримінальному провадженні.

П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем рухомого майна, досудове розслідування щодо неї у кримінальному провадженні не здійснюється, жодних доказів вчинення нею будь-яких злочинних дій щодо арештованого майна матеріали клопотання не містять.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, станом на день розгляду клопотання відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин, враховуючи, що дослідженні в судовому засіданні матеріали не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про те, що арештований автомобіль набутий в результаті вчинення злочину та/або є предметом кримінального правопорушення, містить на собі докази вчинення кримінальних правопорушень; ОСОБА_4 не причетна до вчинення кримінальних правопорушень, відомості щодо яких внесено до ЄРДР, що б виправдовувало втручання держави у право на мирне користування майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від від 22.05.2024 року у справі № 757/22707/24-к у кримінальному провадженні № 0000879 від 31.07.2023, в частині встановленої судом заборони користуватися автомобілем марки HONDA моделі CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1