У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , є особою, яка не має судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000332.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.11.2024 р., з визначенням застави у розмірі 170 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 514 760 грн., з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого у справі за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, тобто з м. Миколаєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 5 000 000 грн.

Узагальнені доводи апелянта.

Не оспорюючи висновків суду про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вважає, що ухвала слідчого судді в частині визначеного розміру застави є незаконною та необґрунтованою.

На думку прокурора, слідчим суддею не враховано всіх обставин кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних, вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому визначений розмір застави не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, може ухилятись від органів досудового розслідування, за досягненням віку та за відсутності соціальних зв`язків може вільно перетнути державний кордон України. Крім того, на даний час, досудове розслідування триває, а тому перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 матиме можливість перешкоджати встановленню інших причетних до кримінального правопорушення осіб. Прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_6 раніше судимий за ч. 1 ст. 310 КК України, що дає підстави вважати про можливість продовження ним протиправної діяльності.

Враховуючи обставини кримінального провадження, орієновану вартість вилученого наркотичного засобу, який є особливо великим розміром наркотичного засобу, вартістю понад 1 000 000 грн., сімейного та майнового стану підозрюваного, вчинення злочину у період воєнного стану, вважає, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 5 000 000 грн.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000332 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлені під час досудового розслідування дату та час, у невстановленої під час досудового розслідування особи, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс у кількості біля 7 кг., який в подальшому незаконно зберігав за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , без мети подальшого незаконного збуту, до моменту його вилучення працівниками правоохоронних органів.

04.09.2024 р. на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено біля 7 кг. наркотичного засобу канабісу, що відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 р., є особливо великим розміром наркотичного засобу.

04.09.2024 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 05.09.2024 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинене в особливо великих розмірах.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням застави. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненому у період воєнного стану, наявні ризики переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків або вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, з урахуванням даних про особу підозрюваного, кількості вилученого наркотичного засобу та його вартості у разі реалізації, слідчий просив визначити заставу у розмірі 5 000 000 грн.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який є пенсіонером, раніше притягався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, одружений, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисників, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має перебувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону, а також норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів негласних слідчих (розшукових) дій, відносно ОСОБА_9 , обшуку квартири ОСОБА_6 , висновку експерта № СЕ-19/115-24/16457-НЗРАП та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

Слідчим суддею встановлено наявність достатніх підстав вважити про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Наявність ризиків переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, в даному випадку, є доведеними, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, стадію кримінального провадження, наявність інших підозрюваних у кримінальному провадженні, дані про його особу, який раніше притягався до кримінальної відповідальності та зважаючи на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення.

За наведеного, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобігти встановленим ризикам, може запобігти запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою, з визначенням застави.

Що стосується оскаржуваного прокурором розміру застави, визначеного слідчим суддею у розмірі 170 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 514 760 грн., апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави, за обставин викладених у клопотанні слідчого, станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався та врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який є пенсіонером, одружений, позитивно характеризується за місцем мешкання, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, обставини можливо вчиненого умисного злочину, пов`язаного з незаконним зберіганням наркотичних засобів, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, дійшов правильного висновку про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави у розмірі, що перевищує передбачені п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України розміри, проте у меншому розмірі ніж заявлено прокурором, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків у разі внесення застави.

Доводи прокурора про те, що вартість виявленого та вилученого наркотичного засобу, за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_6 , становить понад 1 000 000 грн., у разі збуту, що ніби то дає підстави визначити більший розмір застави, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки станом на день розгляду слідчим суддею клопотання слідчого 06.09.2024 р., ОСОБА_6 не підозрювався у незаконному збуті наркотичних засобів. Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 на ч. 3 ст. 307 КК України, складено 12.09.2024 р. та надано апеляційному суду під час апеляційного розгляду.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та визначення розміру застави, тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 514 760 грн. відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000332 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3