Провадження № 1-кс/638/3653/24
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001269 від 19.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

в с т а н о в и в :

Прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова, з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в якому зазначив, що у провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001490 від 14.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Ізюмською окружною прокуратурою Харківської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з березня 2024 р. по 13.11.2024 невідомі особи здійснили крадіжку меморіальних іменних дошок, виконаних з алюмінію, з Братської могили радянських воїнів (пам`ятник Скорботна мати), розташованої на горі Крем`янець в м. Ізюм, що перебуває на балансі КП "Благоустрій міста Ізюма».

Довіреністю директора КП «Благоустрій міста Ізюма» ОСОБА_4 за вих. № 941 від 18.11.2024 заступника директора ОСОБА_5 , уповноважено представляти інтереси КП «Благоустрій міста Ізюма», постановою слідчого від 18.11.2024 ОСОБА_5 залучено в якості представника потерпілого КП «Благоустрій міста Ізюма» ().

Із показів представника потерпілого потерпілого ОСОБА_5 відомо, що на балансі КП «Благоустрій міста Ізюма» (. перебуває Братська могила радянських воїнів (пам`ятник Скорботна мати), розташована на горі Крем`янець в м. Ізюм. 13.11.2024 від начальника відділу збуту КП «Благоустрій міста Ізюма» ОСОБА_6 , стало відомо, що нею виявлено факт відсутності на меморіалі 2 плит, виконаних із алюмінію, на яких були вигравійовано прізвища воїнів-визволителів часів Другої Світової війни.

Опитаний за даним фактом ОСОБА_7 пояснив, що наприкінці вересня 2024 року в першій половині дня, він перебував на центральному кладовищі в м. Ізюм, проходячи повз меморіал Скорботна мати, розташований на горі Крем`янець в м. Ізюм, він побачив 2 плитки, які були на деякій відстані від меморіалу, оскільки на даних плитках були вигравійовано прізвища, то він зрозумів, що вони саме з цього меморіалу. Одна плитка була ціла, а інша трохи надбита (відсутній один із кутів). Оскільки дані плитки виготовлені з алюмінію, то він вирішив їх викрасти з метою подальшого продажу та отримання коштів. Оскільки забрати одразу їх він не зміг, оскільки вони були важкі, то заховав їх у кущах недалеко від меморіалу. В цей же день повернувся до того місця на автомобілі, на якому перевіз їх за адресою: АДРЕСА_1 , де розбив плити кувалдою на фрагменти, частину з яких здав на пункт прийому металобрухту, а іншу частину зберігав доки до нього не приїхали працівники поліції та влучити їх.

15.11.2024 на підставі заяви ОСОБА_7 про добровільну видачу, працівниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в ході огляду місця події вилучено дев`ять фрагментів меморіальних дошок, виконаних із алюмінію.

18.11.2024 за участю представника потерпілого ОСОБА_5 проведено огляд вищевказаних фрагментів меморіальних дошок, в ході якого ОСОБА_5 пояснив, що дані фрагменти являють особу складову Братської могили радянських воїнів (пам`ятник Скорботна мати), яка перебуває на балансі КП «Благоустрій міста Ізюма».

Постановою слідчого від 18.11.2024 дев`ять фрагментів меморіальних дошок, виконаних із алюмінію, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Як зазначено в клопотанні, вказана річ (предмет) має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнана речовим доказом та зможе сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також має значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна е фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися, та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, тобто вищеперераховане майно є тимчасово вилученим майном.

Вилучене вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову від 19.09.2024 року.

Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

З метою забезпечення збереження речових доказів прокурор просить зазначене майно арештувати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання арешту майна в порядку п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України слідчий суддя має врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, з урахування заяви прокурора про слухання клопотання у його відсутність, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки майно вилучене під час огляду місця події від 15.11.2024 року, відповідає вимогам ст. 98 КПК України та має значення для забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001269 від 19.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт (шляхом позбавлення права на розпорядження) на дев`ять фрагментів меморіальних дошок, виконаних із алюмінію, які являються складовою Братської могили радянських воїнів (пам`ятник Скорботна мати), яка перебуває на балансі КП «Благоустрій міста Ізюма», які добровільно видав ОСОБА_7 та вилучені 15.11.2024 в ході огляду місця події до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та передати на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 , роз`яснивши останньому при цьому положення ст. 388 КК України «Незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1