У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000264 від 16 серпня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинною другою статті 28 частиною першою статті 111-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000264, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинною другою статті 28 частиною першою статті 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , за змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та іншими громадянами України вчинюють дії спрямовані на допомогу державі-агресору, збройним формуванням, з метою завдання шкоди шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

Також, ОСОБА_4 було розроблено чіткий план прихованого постачання товарів до РФ, за яким він бере на себе обов`язки замитнити товар на території України, доставити його до складу тимчасового зберігання в Республіці Казахстан, адресно доставити до РФ кінцевому споживачеві та отримані від продажу кошти конвертувати в євро чи долари США, та видати їх на території України. Про свої злочинні плани він повідомляє всіх учасників протиправного механізму та заздалегідь обговорює з кожним її учасником його функціональні задачі необхідні для досягнення кінцевої мети.

Таким чином, фактично продукція за вказівкою ОСОБА_4 завантажується в Україні та перетинаючи державний кордон доставляється до Республіки Казахстан, де в подальшому російськими перевізниками доставляється до РФ та реалізується. Прибутки отримані від протиправної діяльності розподіляються між учасниками групи.

Встановлено, що до своєї протиправної діяльності ОСОБА_4 залучив громадянина України ОСОБА_9 , який є приватним підприємцем та здійснював зовнішньоекономічні операції з Російською Федерацією щодо реалізації товарів, після розпочатої війни РФ проти України, продовжив ведення бізнесу з державою-агресором, використовуючи протиправний механізм ОСОБА_4 , а саме, виробляє товари народного споживання, після чого, надає фіктивні документи прикриття (підтвердження походження товару) ОСОБА_4 для транспортування їх на територію РФ через територію Республіки Казахстан та подальшої реалізації.

Додатково встановлено, що ОСОБА_9 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

20 червня 2024 року у межах вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 , в ході якого виявлено та вилучено майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone» 13 Pro Мах, імей: НОМЕР_1 , вхід до якого обмежується проходженням системи логічного захисту, що унеможливлює проведення огляду та встановлення інформації, яка міститься на мобільному телефоні; банківську карту банку Російської Федерації - «Сбербанк», на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_2 ; тримач для сім-картки мобільного оператору Російської Федерації - «Билайн» № НОМЕР_3 ; паливну картку, що має приналежність до російської компанії «Роснефть» № НОМЕР_4 ; дві товарно-транспортні накладні російського підприємства «ООО ПЭК», адреса реєстрації: м. Белгород, вул. Кирпичний тупик, 2а; лист з чорновими записами, серед яких наявний рукописний текст - « ОСОБА_11 », який відповідно до матеріалів кримінального провадження являється пособником в діях спрямованих на допомогу державі агресору, збройним формуванням, з метою завдання шкоди шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора. Крім того, в ході обшуку слідчим було прийнято рішення про вилучення мобільного телефону, з метою проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи для встановлення та фіксації всієї наявної і виділеної інформації.

ОСОБА_9 в ході проведення обшуку добровільно не надав для огляду належний йому мобільний телефон та відмовився подолати систему логічного захисту, якою обладнаний телефон, з метою ймовірного укриття відомостей, що становлять інтерес для слідства.

20 червня 2024 року постановою слідчого СУ ГУ СБ України вилучені в ході проведення обшуку предмети визнано речовими доказами.

З огляду на зміст статті 98 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі, що належать ОСОБА_12 , містять ознаки речових доказів, тобто наявні підстави передбачені частиною третьою статті 170 КПК України для накладення арешту, оскільки вказані речі містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: інформацію щодо протиправного механізму здійснюваного фігурантами провадження та іншу інформацію, яка у своїй сукупності може стати доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою всебічного, повного й неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, перетворення, передачі, відчуження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

«Справедливий баланс» та пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, на думку сторони обвинувачення збережено, оскільки приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення речових доказів, призведе до негативних наслідків для матеріалів кримінального провадження, а отже, до втрати доказів вчинення протиправної діяльності.

Оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, сторона обвинувачення приходить до висновку, що заборона розпоряджатися ним (зміна права власності, перереєстрація, тощо), відповідають вимогам проведення досудового розслідування.

Таким чином, необхідним та достатнім для запобігання вказаним ризикам є визначення виду обмеження у вигляді заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном.

Враховуючи вищевикладене, застосування арешту майна надасть змогу зберегти майно у первісному стані, унеможливить його подальше приховування, пошкодження, псування, втрату, знищення, перетворення, використання та передачу, тому прокурор звернувся до з відповідним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак матеріали справи містять його заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити.

Власник майна або його представник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність прокурора та власника майна/його представника.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000264, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинною другою статті 28 частиною першою статті 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , за змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та іншими громадянами України вчинюють дії спрямовані на допомогу державі-агресору, збройним формуванням, з метою завдання шкоди шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

Також, ОСОБА_4 було розроблено чіткий план прихованого постачання товарів до РФ, за яким він бере на себе обов`язки замитнити товар на території України, доставити його до складу тимчасового зберігання в Республіці Казахстан, адресно доставити до РФ кінцевому споживачеві та отримані від продажу кошти конвертувати в євро чи долари США, та видати їх на території України. Про свої злочинні плани він повідомляє всіх учасників протиправного механізму та заздалегідь обговорює з кожним її учасником його функціональні задачі необхідні для досягнення кінцевої мети.

Таким чином, фактично продукція за вказівкою ОСОБА_4 завантажується в Україні та перетинаючи державний кордон доставляється до Республіки Казахстан, де в подальшому російськими перевізниками доставляється до РФ та реалізується. Прибутки отримані від протиправної діяльності розподіляються між учасниками групи.

Встановлено, що до своєї протиправної діяльності ОСОБА_4 залучив громадянина України ОСОБА_9 , який є приватним підприємцем та здійснював зовнішньоекономічні операції з Російською Федерацією щодо реалізації товарів, після розпочатої війни РФ проти України, продовжив ведення бізнесу з державою-агресором, використовуючи протиправний механізм ОСОБА_4 , а саме, виробляє товари народного споживання, після чого, надає фіктивні документи прикриття (підтвердження походження товару) ОСОБА_4 для транспортування їх на територію РФ через територію Республіки Казахстан та подальшої реалізації.

20 червня 2024 року у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 , в ході якого виявлено та вилучено майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone» 13 Pro Мах, імей: НОМЕР_1 ; банківську карту банку Російської Федерації - «Сбербанк», на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_2 ; тримач для сім-картки мобільного оператору Російської Федерації - «Билайн» № НОМЕР_3 ; паливну картку, що має приналежність до російської компанії «Роснефть» № НОМЕР_4 ; дві товарно-транспортні накладні російського підприємства «ООО ПЭК», адреса реєстрації: м. Белгород, вул. Кирпичний тупик, 2а; лист з чорновими записами, серед яких наявний рукописний текст - « ОСОБА_11 ».

З протоколу обшуку від 20 червня 2024 року вбачається, що виявлений мобільний телефон обладнаний системою логічного захисту, що унеможливило його огляд.

20 червня 2024 року постановою слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_13 вилучені в ході проведення обшуку предмети визнано речовими доказами.

21 червня 2024 року слідчий в ОВС СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_13 виніс постанову про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, предметом якої є вилучений в ході обшуку мобільний телефон марки «Iphone» 13 Pro Мах, імей: НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вилучені в ході обшуку речі містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: інформацію щодо протиправного механізму здійснюваного фігурантами провадження та іншу інформацію, яка у своїй сукупності може стати доказом у вказаному кримінальному провадженні, а незастосування арешту може призвести до приховування, зникнення, втрати, перетворення, передачі та відчуження речових доказів.

Таким чином, прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначені вище речі можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідають ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 20 червня 2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» 13 Pro Мах, імей: НОМЕР_1 ;

- банківську карту банку Російської Федерації - «Сбербанк», на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_2 ;

- тримач для сім-картки мобільного оператору Російської Федерації - «Билайн» № НОМЕР_3 ;

- паливну картку, що має приналежність до російської компанії «Роснефть» № НОМЕР_4 ;

- дві товарно-транспортні накладні російського підприємства «ООО ПЭК», адреса реєстрації: м. Белгород, вул. Кирпичний тупик, 2а;

- лист з чорновими записами, серед яких наявний рукописний текст - « ОСОБА_11 ».

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1