Справа № 308/7342/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

кримінальне провадження 1-кп/308/522/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000764 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Встановлено, що 18.03.2024 року, приблизно о 18:30 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідуючи по вул. Загорській в м. Ужгород неподалік від буд. 28, побачив на землі банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в AT КБ «Приват Банк» ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому на виконання свого злочинного умислу, з метою заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на рахунку вказаної банківської карти, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, скориставшись моментом коли за його діями ніхто не спостерігав, реалізуючи свій корисливий мотив незаконного збагачення за рахунок чужого викраденого майна, таємно підняв з землі та поклав у свою кишеню, тим самим привласнив банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в AT КБ «Приват Банк» ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється офіційним документом.

Крім того, встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

18.03.2024 року, приблизно о 18:30 год., більш точний час встановити не вдалось, перебуваючи по АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в AT КБ «Приват Банк» ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою він попередньо заволодів шляхом привласнення.

В подальшому, за допомогою вищевказаної банківської картки, 18.03.2024 року, в період часу з 20:23 год. по 21:03 год., реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучі задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, здійснив операції з розрахунку даною банківською карткою за покупки товарів в магазині ТЦ «Дастор», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1689 гривень 20 копійок.

За таких обставин, ОСОБА_5 , обвинувачуєт ься у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме в привласненні офіційного документа вчинене з корисливих мотивів та у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що зробив дурницю, просив його суворо не карати, збитки ним відшкодовані.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357 та ч. 4 ст. 185 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та його захисник не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, доведена повністю та вірно кваліфіковано як привласненні офіційного документа вчинене з корисливих мотивів та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, обставини кримінального провадження, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, щирому розкаянні у вчиненому, повному відшкодування завданої шкоди, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій статтей ч.1 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України.

Суд вважає виправлення ОСОБА_5 можливим без ізоляції від суспільства та можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без реального позбавлення її волі.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого ОСОБА_5 , таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченої та запобігання вчиненню останньою нових злочинів.

Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 349, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 , покарання

-за ч.1 ст. 357 КК України - у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

-ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, - тому остаточне покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у справі оптичний диск із надписом «Alerus DVD-R 4.7Gb/120min» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1