Номер провадження 1-кп/754/1179/24
Вирок

Іменем України

18 листопада 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судового засідання №8, розташованому по АДРЕСА_1 , кримінальне провадження № 0000264, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого майстром котлотурбінного цеху ТЕЦ№6, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Громадянин України ОСОБА_3 , знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс у суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно вирішив перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

19.03.2024 у невстановлений досудовим розслідування час але не пізніше 08:30 год у ОСОБА_3 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, виник злочинної умисел на вчинення перешкоджання законної діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом фотографування та розповсюдження в соціальній мережі «Viber» місця розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 19.03.2024 приблизно 08:30 год ОСОБА_3 , перебуваючи в районі перехрестя вулиць Пухівська, Крайня та Мілеоративна м.Києва, використовуючи власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10», здійснив фотозйомку розташування блокпосту ІНФОРМАЦІЯ_3 на якому знаходились військовослужбовці Збройних сил України та виконували завдання з оповіщення військовозобов`язаних для явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення облікових даних під час мобілізації. Надалі, маючи доступ до мережі Інтернет, використовуючи власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» по месседжеру «Viber» переслав у групу «Оперативний ТО» фотографії з місцем розташування блокпосту та військових .з дописом «На крайній всіх підряд і» та смайликом що сповіщає радість.

Військовослужбовці роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 находились на АДРЕСА_3 ) відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про проведення заходів оповіщення військовозобов`язаних на 19.03.2024» №166 від 18.03.2024 та проводили вказані оповіщення.

Цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку та призову, відомостей, зокрема в соціальних мережах через Інтернет, про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову, і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань відповідно до штатів воєнного стану, введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, організувавши розміщення у Viber каналі повідомлень про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 втрутився в його законну діяльність та створив перешкоди, перепони в діяльності ЗСУ та інших військових формувань, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі, у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань відповідно до штатів воєнного стану, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Своїми умисними діями, що виразилися в перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, визнав та зазначив, що дійсно, використовуючи групу «Оперативний ТО» в додатку Viber, до якого він прикріплений номером мобільного телефону, розмістив фотозображення пересувного блокпоста ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний інформаційний ресурс створений між співробітниками ТЕЦ№6, де учасники інформували один одного з робочих питань. Керуючись тим, що більшість співробітників є військовозобов`язані, то вирішив проінформувати з метою убезпечення від вручення повісток та подальшої мобілізації. Вину у вчиненні злочину визнав, критично оцінював свою поведінку та щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії, що виразилися в перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 114-1 КК України, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу обвинуваченого, яуий раніше не судимий; до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; має на утриманні одну неповнолітню дитину; працює на підприємстві критично інфраструктури, та за місцем роботи характеризується позитивно, відсутність обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, положення ст. 69-1 КК України, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України.

При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком, з покладенням відповідних обов`язків, визначених у ст. 76 КК України.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10», серійний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження наявних у розпорядженні прокурора, після набрання вироком законної сили повернути власнику - ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ за проведення комплексної компютерно-технічної та фототехнічної експертизи №184/2-186/2 - в сумі 16 281грн. 52 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Деснянський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1