17.07.2024
Справа 642/280/24
Номер провадження 1-кс/642/2231/24
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду клопотання заступника керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0002616 від 12.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, перереєстрації, реєстрації, в тому числі в межах виконавчих проваджень, на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Державним нотаріусом ОСОБА_5 за р. № 1-5327 від 16.11.2005.

З матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002616 від 12.08.2022 , у якому 02.04.2024 із дотриманням вимог ст. ст. 40, 135, 276 - 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Обставини кримінального правопорушення викладені письмово у клопотанні слідчого.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме: вилученою документацією щодо роботи незаконного правоохоронного органу, який діяв на окупованих територіях Харківської області, а саме особовими справами громадян України, які добровільно зайняли посади в незаконному правоохоронному органі, наказами про їх призначення, зарплатними відомостями, угодами на добровільну співпрацю з представниками держави-агресора, трудовими договорами тощо, серед яких виявлено документи на ім`я ОСОБА_4 ; відповідями на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій; висновком судово почеркознавчої експертизи; допитами свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ін., іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Орган досудового розслідування вважає, що в зв`язку з тим, що санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачає конфіскацію майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання необхідно накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на праві приватної власності належить: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Державним нотаріусом ОСОБА_5 за р. № 1-5327 від 16.11.2005.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище вказане нерухоме майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 .

Прокурор у судове засіданні не прибув, просив розглянути клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

При цьому, у відповідності до п.3 ч.2ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.5ст.170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбаченихКримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно вимог ч. 2ст. 173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002616 від 12.08.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яку повідомлено про підозру

Як вбачається з матеріалів провадження, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002616 від 12.08.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачає конфіскацію майна.

Обставини підозри суд вважає достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та втручання у мирне володіння майном.

Крім того, чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

На підставі оцінки зібраних матеріалів вбачається обґрунтованість підозри та є підстави вважати, що не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, відчуження, що унеможливить застосування додаткового покарання у випадку визнання особи винною, тому на вищевказане майно слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження для можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174,376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, перереєстрації, реєстрації, в тому числі в межах виконавчих проваджень, на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237), який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Державним нотаріусом ОСОБА_5 за р. № 1-5327 від 16.11.2005.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1