Справа № 598/1172/24
провадження № 1-кп/598/151/2024
ВИРОК

іменем України

"25" липня 2024 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 28 квітня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, з середньою світою, не працюючого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого:

- вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2021 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт;

- вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2024 року звільнений умовно-дострокова від невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на чотири місяці і двадцять шість днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

28 квітня 2024 року приблизно 05 години 00 хвилин за місцем спільного проживання в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виник конфлікт на ґрунті непорозуміння відносин, в ході якого ОСОБА_5 наніс 4 удари кулаком правої руки в ділянку обличчя та один удар кулаком правої руки в ділянку грудей ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синця верхньої повіки правого ока, синця нижньої повіки правого ока, що поширюється на виличну ділянку, синця передньої поверхні грудей справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як за ознаками спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно він 28 квітня 2024 року приблизно 5 години ранку перебував за місцем спільного проживання в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , і між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого він наніс 4 удари кулаком правої руки в ділянку обличчя та один удар кулаком правої руки в ділянку грудей ОСОБА_4 .. У вчиненому щиро розкаявся, пробачення у потерпілої попросив і просить суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання як те, що він повністю визнав вину у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також обставину, яка обтяжує покарання, а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Разом з тим, суд, враховує те, що ОСОБА_5 відповідно до вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року засуджений за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, з визначенням, на підставі ст.75 КК України, іспитового строку 1 рік. 25 травня 2023 року вирок набрав законної сили. 16 лютого 2024 року ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області скасовано звільнення з іспитовим строком на направлено ОСОБА_5 до кримінально-виконавчого закладу для відбування покарання призначеного вироком Збаразького районного суду від 19 квітня 2022 року за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Ухвалою Збаразького районного суду надано дозвіл на затримання та направлення ОСОБА_5 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2024 року ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком 4 місяці 26 днів.

Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 у відповідності до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2024 року звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком 4 місяці 26 днів, за даним вироком кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, вчинив 28.04.2024, тобто протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, а тому йому слід призначене покарання у виді 200 годин громадських робіт, на підставі ст.72 КК України, перевести в обмеження волі та, на підставі ч.1 ст.71 КК України, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком і покарання, призначеного за попереднім вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року, а отже остаточне покарання винному буде призначено у виді обмеження волі.

При цьому, суд враховує думку потерпілої, яка просила обвинуваченого покарати відповідно до закону.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 100, 368-371, 373-374, 392-395 КПК України, суд,-

засудив:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання призначену за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) місяців.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Даний вирок суду складений, підписаний і проголошений суддею 25 липня 2024 року.

Суддя ОСОБА_6