ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
12 серпня 2024 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у закритомусудовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого немаючого, з вищою освітою, працюючого не офіційно на посаді монтажника рекламного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів має ІІІ групу інвалідності, раніше не судимого,
У клопотанні слідчий зазначає, що 09.08.2024 року близько 19 години 27 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , помітив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котра рухалася в напрямку дачного кооперативу, а саме за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі останньої, з метою вчинення дій сексуального характеру щодо останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , продовжив рух за неповнолітньою потерпілою. Рухаючись позаду ОСОБА_7 , в напрямку 4 лінії, 72 участку, смт. Глеваха, вони проходили повз лісопосадку. В цей час, близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний задум до кінця, що спрямований на позбавлення волі неповнолітньої ОСОБА_7 , наздогнав останню, вхопив її за руку, вийняв з кишені нагрудної сумки кайданки. Після чого одну частину кайданок надягнув на руку потерпілої, а іншу кайданки надягнув на свою руку. Далі іншою рукою вхопив неповнолітню ОСОБА_7 за шию та потягнув подалі в лісопосадку на відстань до 50-100 метрів в глибину лісопосадки, від вказаних дій неповнолітня потерпіла відчувала фізичний біль та страждання, оскільки було обмежено дихальні шляхи та вона не могла вільно вдихати повітря. Остання намагалася заспокоїти ОСОБА_4 , розмовляючи з ним, але ця розмова викликала в нього ще більшу агресію, оскільки вона розмовляла російською мовою. Перебуваючи в глибині лісопосадки, ОСОБА_4 зняв зі своєї руки кайданки, обвівши руки потерпілої по два боки дерева та пристебнув і другу руку потерпілої в обхват дерева, чим повністю подолав супротив неповнолітньої та обмежив її добровільне пересування впродовж 30-40 хв., таким чином створив умови для задоволення статевої пристрасті, шляхом зґвалтування неповнолітньої.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному позбавлені волі, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що супроводжувалося заподіянням їй фізичних страждань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Крім цього, в цей же день близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , виконавши всі дії спрямовані на позбавлення волі неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , з метою зґвалтувати останню та задовольнити свою статеву пристрасть.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного задуму ОСОБА_4 з метою задоволення своєї сексуальної пристрасті шляхом зґвалтування, створивши всі сприятливі для цього умови, а саме: позбавив можливості неповнолітню ОСОБА_7 пересуватися, та обмежив її рухи, своїми руками роздягнув потерпілу, знявши з неї нижню білизну. Після чого зняв свої штани та ввів свій статевий член в половий орган неповнолітньої потерпілої без її згоди, всупереч її волі та розпочав статевий акт, який продовжувався протягом 10-15 хв. В цей час потерпіла звільнила одну руку від кайданок та намагалася вирватися від ОСОБА_4 . Останній, діставши з нагрудної сумки розкладний ніж задав їй 3-4 удари ножем в спину, в цей час вона відчула сильний біль та побігла в напрямку автодороги Київ - Одеса в напрямку вул. Вокзальна смт. Глеваха.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, а саме у зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Крім цього, цього ж дня близько 20 год. 30 хв. в той час як неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 , звільнивши одну руку від кайданок, намагалася вирватися від ОСОБА_4 , який вчиняв, щодо неї дії сексуального характеру, у останнього виник злочинний умисел спрямований проти життя та здоров`я особи, а саме: умисел на вчинення умисного протиправного заподіяння смерті неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 , з метою приховати вчинення, щодо неї кримінальних правопорушень, а саме: позбавлення її волі та зґвалтування.
Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою паралізувати опір потерпілої ОСОБА_7 та заподіяти смерть останній дістав з кишені нагрудної сумки розкладний ніж наніс 3-4 удари ножем в спину неповнолітньої потерпілої, заподіяв їй проникаюче поранення грудної клітки справа.
Остання, побоюючись за своє життя та здоров`я, усвідомлюючи те, що ОСОБА_4 бажає її вбити, побігла в напрямку автодороги Київ - Одеса в напрямку вул. Вокзальна смт. Глеваха та вибігла на узбіччя проїзної частини. В цей час ОСОБА_4 , переслідуючи свій мотив, а саме: заподіяння смерті потерпілій, з метою приховати вчинені кримінальні правопорушення, щодо останньої наздогнав її. Далі вхопив потерпілу ОСОБА_7 , своїми руками за ноги та почав тягнути з узбіччя до лісопосадки для доведення своїх злочинних дій до кінця, під час чого тримаючи в одній руці розкладний ніж наніс один удар в передню частину грудної клітки потерпілої. Вказані дії ОСОБА_4 були помічені сторонніми особами, що рухалися на автомобілях по автодорозі Київ- Одеса, в напрямку м. Одеси та зупинилися на узбіччі з метою припинення дій останнього.
ОСОБА_4 не бажаючи бути затриманим на місці вчинення злочину та бажаючи залишитися невпізнаним втік з місця вчинення злочину, але в свою чергу виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для її життя в момент заподіяння, а саме: торако - абдомінальна травма, проникаюче поранення грудної клітини з права (пневмоторакс) кровотеча в черевній порожнині внаслідок проникаючого поранення.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замаху на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині з метою приховати інше кримінальне правопорушення, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.
10.08.2024 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 ч. 3 ст. 152 ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.
10.08.2024 року ОСОБА_4 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 ч. 3 ст. 152 ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.
В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, а тому останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, що в подальшому негативно відобразиться на об`єктивності надання ними показань у ході судового розгляду.
Крім того, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, під час введення на території України воєнного стану, а тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень, а тому перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, останній матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , недоцільно застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав у ньому наведених та просив його задовольнити.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення даного клопотання та просив суд обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме: у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме: з 20-00 години по 08-00 годину наступної доби.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.
10.08.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.3 ст.152, ч.2 ст.15, п.9 ч.2 ст. 115 КК України, а саме:
-у незаконному позбавлені волі, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що супроводжувалося заподіянням їй фізичних страждань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину);
- у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, а саме у зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину);
- у закінченому замаху на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині з метою приховати інше кримінальне правопорушення, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину).
Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Слідчий суддя, суд згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.
У клопотанні зазначено, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5частини першої статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний, усвідомлюючи покарання, а саме: від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, що загрожує йому в разі визнання судом винуватим може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні та може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, враховує як положення КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки у передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, втім ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний у світлі обставин справи і, зокрема, біографії і характеристики особи, про яку йдеться.
Слід зазначити, що стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не спростовано в судовому засіданні стороною захисту. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчиненого злочину, дані, які характеризують підозрюваного, його вік, стан здоров`я та враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, і, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись статтею 29 Конституції України, статями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого немаючого, з вищою освітою, працюючого не офіційно на посаді монтажника рекламного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів має ІІІ групу інвалідності, раніше не судимого запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 08 жовтня 2024року включно.
Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1