Провадження №: 1-кп/752/2189/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві обвинувальний акт від 12.09.2024 та угоду про визнання винуватості від 12.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000039, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, зареєстрований як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2024 року народження, освіта незакінчена вища, офіційно непрацевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримування публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 12.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України (пособництво в умисному ухиленні від сплати податків та зборів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому особою, яка зобов`язана їх сплачувати, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні 11.09.2024 за № 0000039, реєстр матеріалів досудового розслідування, а також угода про визнання винуватості від 12.09.2024, що укладена між прокурором та ОСОБА_6 як підозрюваним за участі його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні сторони клопотали перед судом про затвердження угоди про визнання винуватості, яка була укладена 12.09.2024 та, відповідно, про призначення узгодженої сторонами міри покарання.

При цьому прокурор виклав короткий зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, доповівши про наявність обов`язкових умов, які вимагає чинне процесуальне законодавство, пояснив, що обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість, активно співпрацювати з прокурором в органом досудового розслідування щодо викриття кримінальних правопорушень (злочинів), що розслідуються детективами Головного підрозділу Бюро економічної безпеки України, надаючи викривальні показання, у тому числі, під час судового розгляду, зазначив, що обвинувачений активно співпрацював зі слідством, що доводиться представленим суду документами, вказав на те, що чинне законодавство допускає укладення угод у цій категорії справ та за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні інкримінованого тяжкого злочину, доповів про узгоджену міру покарання, про відсутність процесуальних витрат і речових доказів.

Крім того, прокурор просив скасувати застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на те, що ризики, які слугували підставою для обрання найсуворішого заходу забезпечення кримінального провадження наразі припинили своє існування.

Обвинувачений підтвердив добровільність свого волевиявлення на укладання угоди, беззастережне визнання винуватості, прийняття на себе обов`язків за угодою, добровільність свого волевиявлення щодо понесення узгодженого покарання, обізнаність з наслідками укладення і затвердження угоди, наслідками її невиконання, а також підтвердив своє бажання перерахувати на корить Збройних Сил України суму застави, яку він сплатив у кримінальному провадженні щодо себе в сумі 242 240,00 грн.

Захисник підтвердив добровільність волевиявлення підзахисного на укладення угоди, просив про її затвердження судом.

Щодо угоди про визнання винуватості суд зазначає, що її було укладено 12.09.2024 між уповноваженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі його захисника - адвоката ОСОБА_5 , згідно з якою ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, бажає спрямувати кошти, що внесені в якості застави на потреби Збройних Сил України.

Заслухавши сторін, з урахуванням наявних матеріалів суд встановив, що в угоді про визнання винуватості сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації діяння обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України, визнаючи, шляхом укладення цієї угоди доведеними, що ОСОБА_6 вчинив пособництво в умисному ухиленні від сплати податків та зборів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, ОСОБІ 1, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, яка зобов`язана їх сплачувати, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

Так, органом досудового розслідування установлено, а обвинуваченим беззастережно визнаються наступні обставини та факти.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як фізична особа, яка отримує доходи, зареєстрований у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 , є платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору та відповідно до ст. 67 Конституції України, п. 15.1 ст. 15, ст. 16, п. 167.1 ст.167, п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України зобов`язаний включати суму отриманих ним доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подавати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податки і збори з отриманих доходів.

Станом на 31.07.2023 ОСОБА_6 не реєструвався фізичною особою-підприємцем та не подавав до контролюючих органів жодної податкової звітності.

Крім того, що організатор вчинення злочину, відносно якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 26.04.2023 (надалі по тексті - ОСОБА 1), як фізична особа, яка отримує доходи, зареєстрований у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, є платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору та відповідно до ст. 67 Конституції України, п. 15.1 ст. 15, ст. 16, п. 167.1 ст. 167, п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України зобов`язаний включати суму отриманих ним доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подавати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податки і збори з отриманих доходів.

З метою зайняття підприємницькою діяльністю у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем для отримання прибутку ОСОБА 1 з 29.07.2020 зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця та перебуває на обліку в Києво-Святошинській ДПІ ГУ ДПС у Київські області, з 01.08.2020 є платником єдиного податку 2 групи, з 01.10.2020 - єдиного податку 3 групи, а також з 01.04.2021 зареєстрований платником ПДВ, та зобов`язаний як фізична особа-підприємець вести в установленому ПКУ порядку облік доходів і витрат, складати та подавати до контролюючих органів податкові декларації, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ (Глава 1 Розділу ХІV ПКУ (статті 291 - 300 Податкового кодексу України).

Таким чином, ОСОБА 1 та ОСОБА_6 , отримуючи доходи, повинні керуватися положеннями наступних нормативно-правових актів, а саме:

- ст. 67 Конституції України, згідно з якою: кожен громадянин зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом;

- пп. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України, відповідно до якого податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних податків;

- пп. 191 п.1 ст. 14 Податкового кодексу України, згідно з яким постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду;

- п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України, відповідно до якого визначено обов`язки платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

- п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, згідно з яким відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи;

- пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, відповідно до якого податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб-підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

- ст. 57 Податкового кодексу України, згідно з якою платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом;

- п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, де визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів;

- п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Податкового кодексу України, з якої слідує, що декларації про свій майновий стан та доходи подають платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів;

- п. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України, де зазначено, що у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов`язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставкою, визначеною п. 167.1 статті 167 цього Кодексу;

- п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, відповідно до якого платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом;

- ст. 16 Податкового Кодексу України, відповідно до якої платник податків, зокрема зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

- п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, згідно з яким податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску;

- п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за змістом якого для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;

- ст. 47 Податкового кодексу України, де закріплено, що відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть: юридичні особи, резиденти або нерезидент України, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи. Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить; фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом; податкові агенти;

- п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, де визначено, що платниками податку є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- п.163.1.1 ст. 163 Податкового кодексу України, відповідно до якого об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб для резидентів є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України;

- п.164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, де закріплено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду;

- п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України, де визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п. 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами;

- п. 1.1-1.2 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України, відповідно до якого тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір;

- п. 162.1 ст. 162 розд. ІV Податкового кодексу України, згідно з яким платниками військового збору, зокрема є фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні та ставка збору складає 1,5%;

- загальні правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначено Главою 1 Розділу ХІV ПКУ. Так, відповідно до п. 292.9 ст. 292 Податкового кодексу України доходи фізичної особи-платника єдиного податку, отримані в результаті провадження господарської діяльності та оподатковані згідно з цією главою, не включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу фізичної особи, визначеного відповідно до розділу ІV цього Кодексу.

Пунктом 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України встановлено, що фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.

Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів і витрат за типовою формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Облік доходів та витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Ставки єдиного податку для платників першої групи, згідно п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи, згідно п. 293.3 ст. 293 ПКУ, встановлюється у розмірі:

1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідноз цим Кодексом;

2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Окрім того, п. 293.4 ст. 293 Податкового кодексу України передбачено ряд випадків в яких для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) застосовується ставка єдиного податку у розмірі 15 відсотків, у т.ч.:

- до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 п. 291.4 ст. 291 цього Кодексу;

- до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи;

- до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування.

Підпунктом 9.4 п. 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, з 1 квітня 2022 року до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, відсоткова ставка єдиного податку для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, встановлюється у розмірі 2 відсотки доходу, визначеного відповідно до статті 292 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, фізичні особи-підприємці - платники єдиного податку, зобов`язані вести в установленому ПКУ порядку облік доходів і витрат, складати та подавати до контролюючих органів податкові декларації, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ.

- п. 2, 13, 51 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 № 361-ІX зі змінами та доповненнями (далі - Закон України № 361-ІX), якими визначено наступні поняття: « активи» - кошти, у тому числі електронні гроші, інше майно, майнові та немайнові права; «віртуальний актив» - цифрове вираження вартості, яким можна торгувати у цифровому форматі або переказувати і яке може використовуватися для платіжних або інвестиційних цілей; «постачальник послуг, пов`язаних з обігом віртуальних активів» - будь-яка фізична чи юридична особа, яка провадить один або декілька таких видів діяльності та/або операцій для іншої фізичної та/або юридичної особи або від імені: обмін віртуальних активів; переказ віртуальних активів; зберігання та/або адміністрування віртуальних активів або інструментів, що дають змогу контролювати віртуальні активи; участь і надання фінансових послуг, пов`язаних із пропозицією емітента та/або продажем віртуальних активів;

- ч. 1 ст. 4 Закону України № 361-ІX, відповідно до якої відносини, що виникають у сфері запобігання та протидії, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами;

- ч. 1 ст. 2 Закону України № 361-ІX, згідно якої дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, що забезпечують проведення фінансових операцій на території України та за її межами відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, органи місцевого самоврядування, правоохоронні та розвідувальні органи, інші державні органи України;

- ст. 5 Закону України № 361-ІX, відповідно до якої до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з доходами, одержаними злочинним шляхом, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких доходів, чи володіння ними, прав на такі доходи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням доходів, одержаних злочинним шляхом;

- п. 63 ч.1 ст. 1 Закону України № 361-ІX, яким визначено, що учасники фінансової операції - клієнт, контрагент, а також особи, які діють від їх імені або в їхніх інтересах, або особи, від імені або в інтересах яких діють клієнт, контрагент;

- п. 65 ч.1 ст. 1 Закону України № 361-ІX, відповідно до якого фінансова операція - будь-які дії щодо активів клієнта, вчинені за допомогою суб`єкта первинного фінансового моніторингу або про які стало відомо суб`єктам первинного фінансового моніторингу, зазначеним у п. «а»-«д» п. 7 ч. 2 ст. 6 цього Закону, у рамках ділових відносин з клієнтом, суб`єктам державного фінансового моніторингу, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, державним органам, що провадять діяльність у сфері запобігання та протидії, правоохоронним та розвідувальним органам України в рамках виконання цього Закону;

- п. 2, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України № 361-ІX, згідно з яким активи - кошти, у тому числі електронні гроші, інше майно, майнові та немайнові права. Віртуальний актив - цифрове вираження вартості, яким можна торгувати у цифровому форматі або переказувати і яке може використовуватися для платіжних або інвестиційних цілей;

- п. 67 ч. 1 ст. 1 Закону України № 361-ІX, відповідно до якого фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу, - порогові фінансові операції, підозрілі фінансові операції (діяльність);

- ч. 1 ст. 20 Закону України № 361-ІX, згідно з якою фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тисяч гривень (для суб`єктів господарювання, які проводять лотереї та/або азартні ігри, - 55 тисяч гривень) або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 400 тисяч гривень на момент проведення фінансової операції (для суб`єктів господарювання, які проводять лотереї та/або азартні ігри, - 55 тисяч гривень), за наявності однієї або більше таких ознак: зарахування або переказ коштів, надання або отримання кредиту (позики), здійснення інших фінансових операцій у разі, якщо хоча б одна із сторін - учасників фінансової операції має відповідну реєстрацію, місце проживання чи місцезнаходження в державі (юрисдикції), що не виконує чи неналежним чином виконує рекомендації міжнародних, міжурядових організацій, задіяних у сфері боротьби з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення (в тому числі дипломатичне представництво, посольство, консульство такої іноземної держави), або однією із сторін - учасників фінансової операції є особа, яка має рахунок у банку, зареєстрованому в зазначеній державі (юрисдикції); фінансові операції політично значущих осіб, членів їх сім`ї та/або осіб, пов`язаних з політично значущими особами; фінансові операції із переказу коштів за кордон (в тому числі до держав, віднесених Кабінетом Міністрів України до офшорних зон); фінансові операції з готівкою (внесення, переказ, отримання коштів);

- ч. 4 ст. 11 Закону України № 361-ІX, відповідно до якої належна перевірка здійснюється в разі: проведення фінансової операції з віртуальними активами на суму, що дорівнює чи перевищує 30 тисяч гривень;

- ст. 21 Закону України № 361-ІX, згідно з якою фінансові операції або спроба їх проведення незалежно від суми, на яку вони проводяться, вважаються підозрілими, якщо суб`єкт первинного фінансового моніторингу має підозру або має достатні підстави для підозри, що вони є результатом злочинної діяльності або пов`язані чи стосуються фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення;

- п. 46 ч. 1 ст. 1 Закону України № 361-ІX, яким визначено, що підозра - припущення, що ґрунтується на результатах аналізу наявної інформації та може свідчити про те, що фінансова операція або її учасники, їх діяльність чи походження активів пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та/або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, або із вчиненням іншого кримінального правопорушення або діяння, за яке передбачені міжнародні санкції.

Таким чином, відповідно до вищенаведених норм діючого законодавства України, кожна фізична особа, яка одержує об`єкти оподаткування (доходи) або проводить діяльність (здійснює фінансово-господарські операції), що є об`єктом оподаткування згідно з ПКУ, зобов`язана вести в установленому ПКУ порядку облік доходів і витрат, складати та щорічно подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим законодавством податкові декларації, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ, а саме податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 % та військовий збір за ставкою 1,5 %; фізичні особи-підприємці - платники єдиного податку, зобов`язані вести в установленому ПКУ порядку облік доходів і витрат, складати та подавати до контролюючих органів податкові декларації, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ.

Отже, враховуючи вимоги вказаних нормативно-правових актів, ОСОБА 1, будучи громадянином України, зобов`язаний правильно та вчасно визначати суми податків і зборів, відображаючи їх у податковій звітності фізичної особи - платника податків, а також у повному обсязі у встановлений законом термін сплачувати їх до бюджету держави.

У той же час, ОСОБА 1, являючись платником податків і зборів, достовірно знаючи про законодавчо визначені обов`язки щодо їх достовірного, своєчасного визначення та сплати у повному обсязі до бюджету держави, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч вищевказаним нормам податкового законодавства України, розробив злочинний план, спрямований на систематичне ухилення від сплати податків і зборів та отримання за рахунок цього незаконних прибутків.

Маючи намір реалізувати свій злочинний умисел, направлений на ухилення від сплати податків і зборів, побоюючись бути викритим у вчиненні протиправних дій, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, ОСОБА 1 залучив як пособника в ухиленні від сплати податків і зборів свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому повідомив про свої злочинні наміри та запропонував за грошову винагороду сприяти йому у вчиненні кримінального правопорушення, на що останній погодився.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на ухилення від сплати податків і зборів, ОСОБА 1, діючи відповідно до заздалегідь розробленого ним плану спільно з іншими невстановленими на даний час особами, які мають спеціальні знання в галузі інформаційних технологій, з якими попередньо домовився про вчинення протиправних дій, за пособництва ОСОБА_8 для отримання незаконних прибутків від здійснення діяльності в мережі Інтернет щодо арбітражу Інтернет-трафіку (аффілейт маркетинг) - рекламування в Інтернеті, соціальних мережах товарів, послуг третіх осіб переважно з індустрії «gamebling» (ринок он-лайн казино, азартних ігор), «dating» (ринок он-лайн сервісів для віртуальних знайомств), «betting» (ринок он-лайн ставок, букмекерських організацій), «nutra» (он-лайн ринок товарів для краси та здоров`я) тощо, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не пізніше 01.01.2020, більш точний час не встановлено, заснував та організував діяльність комерційної структури «ІНФОРМАЦІЯ_9», для чого створив відповідний веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також 08.06.2022 зареєстрував торгову марку «ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Відповідно до заздалегідь розробленого плану вчинення кримінального правопорушення ОСОБА 1 здійснював загальне керівництво діяльністю комерційної структури «ІНФОРМАЦІЯ_9», а ОСОБА_6 відповідав за технічні питання діяльності компанії, налаштування акаунтів, профілів, сайтів для генерації Інтернет трафіку та його подальшої монетизації, функції видачі заробітної плати співробітникам, переказу коштів, а також іншим чином сприяв ОСОБА 1 в приховуванні злочину.

При цьому, з метою приховування об`єкта оподаткування та фактично отриманих доходів від здійснення господарської діяльності, для умисного ухилення від сплати податків і зборів, вказану компанію як юридичну особу в установленому ПКУ порядку не зареєстровано, не поставлено на облік як платник податків в органах ДПС України та трудові договори з працівниками не укладено.

Крім того, для унеможливлення нарахування податків і зборів, які підлягають сплаті до бюджету, приховання сум фактично отриманих доходів ОСОБА 1, усвідомлюючи, що національне законодавство України неоднозначно регулює питання обігу віртуальних активів, у тому числі криптовалюти, у період часу з 01.01.2020 по 31.07.2023, діючи за пособництва ОСОБА_6 , відповідно до заздалегідь розробленого ним плану злочинних дій, розуміючи, що він фактично здійснює підприємницьку діяльність в незаконний спосіб без фактичного обліку такої діяльності і, відповідно, без сплати передбачених діючим законодавством України доходів і зборів, тобто з метою приховування реальної господарської діяльності та об`єкту оподаткування, запровадив механізм отримання власних доходів, у тому числі від надання послуг компанією «ІНФОРМАЦІЯ_9», шляхом переведення грошових коштів у віртуальні активи (криптовалюту) з використанням платіжних систем та електронних гаманців, зареєстрованих на нього та ОСОБА_6 , які не підконтрольні податковій звітності, з подальшим обміном отриманих віртуальних активів в готівкові кошти та їх отримання в пунктах обміну валют.

При цьому, ОСОБА_6 , відповідно до заздалегідь обумовленого з ОСОБА 1 планом вчинення кримінального правопорушення, погодився діяти в його інтересах, та з метою сприяння останньому в ухиленні від сплати податків і зборів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин погодився на пропозицію ОСОБА 1 за грошову винагороду зареєструвати криптовалютні гаманці, використовуючи свої особисті дані та документи, на які у подальшому будуть надходити віртуальні активи у вигляді криптовалюти за надані підконтрольною йому структурою «ІНФОРМАЦІЯ_9» послуг з арбітражу трафіку, та які необхідно буде переводити на електронні гаманці ОСОБА 1, а також обмінювати в готівкові грошові кошти (долари США) в пунктах обміну валют на території м. Києва та інших невстановлених місцях і передавати останньому.

Так, ОСОБА 1, діючи умисно, усвідомлюючи незаконність власних дій та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне ухилення від сплати податків і зборів, для приховування і унеможливлення оподаткування доходів, отриманих як фізична особа від надання послуг незареєстрованої в установленому законом порядку компанії «ІНФОРМАЦІЯ_9», у вигляді віртуальних активів (криптовалюти Tether (USDT) та подальшого їх обготівкування - переведення отриманих віртуальних активів у вигляді криптовалюти Tether (USDT) в готівкові кошти - долари США, 24.03.2022, використовуючи свої особисті дані та документи, а саме водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.02.2017, номер мобільного телефон НОМЕР_3 та адресу електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у невстановленому досудовим розслідуванням місці зареєстрував на криптовалютній біржі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » електронний гаманець НОМЕР_7.

У період з 24.03.2022 по 03.05.2023 на криптогаманець НОМЕР_7, власником якого є ОСОБА 1, в результаті здійснених 54 транзакцій надійшли віртуальні активи в розмірі 4 904 027,82 Tether (USDT), що складає близько 4 904 027 доларів США та згідно офіційного курсу Національного банку України (далі - НБУ) на дату отримання активів еквівалентно 165 439 171,50 гривень, що є доходами, отриманими як фізична особа від надання послуг незареєстрованої в установленому законом порядку компанії «ІНФОРМАЦІЯ_9».

Крім того, ОСОБА_6 , на виконання заздалегідь обумовленого з ОСОБА 1 плану вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи в інтересах ОСОБА1 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи свої особисті дані та документи, зокрема водійське посвідчення серії НОМЕР_4 від 12.07.2017, номер мобільного телефон НОМЕР_5 та адресу електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_7 », 17.11.2020 зареєстрував на власне ім`я на криптовалютній біржі «Binance» криптовалютний гаманець - НОМЕР_8, та 11.01.2021 - криптовалютний гаманець НОМЕР_9, про що повідомив ОСОБА 1, чим сприяв останньому в ухиленні від сплати податків і зборів.

У період з 17.11.2020 по 13.03.2023 на криптогаманець ОСОБА_6 НОМЕР_8 в результаті здійснених 1988 транзакцій надійшли віртуальні активи в розмірі 26 788 856,597434 Tether (USDT), що складає близько 26 788 857 доларів США та у період з 11.01.2021 по 26.12.2022 на криптогаманець ОСОБА_6 НОМЕР_9 в результаті здійснених 252 транзакцій надійшли віртуальні активи в розмірі 5 400 013,167157 Tether (USDT), що складає близько 5 400 013 доларів США.

Загальна сума віртуальних активів у вигляді криптовалюти Tether (USDT), отриманих на вищевказані криптогаманці ОСОБА_6 , складає 32 188 869,764591 Tether (USDT), що еквівалентно близько 32 188 870 доларам США та згідно офіційного курсу НБУ на дату отримання активів становить 927 828 155,64 гривень та є доходами, отриманими як фізична особа від надання послуг незареєстрованої в установленому законом порядку компанії «ІНФОРМАЦІЯ_9».

Діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, сприяючи ОСОБА 1 в ухиленні від сплати податків і зборів, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , частину отриманих на власні криптогаманці віртуальних активів за вказівкою ОСОБА 1 переказав на його електронний гаманець НОМЕР_7 в загальній сумі 741 865 Tether (USDT), у тому числі:

12.04.2023 у сумі 177 526 Tether (USDT) за номером транзакції НОМЕР_10;

21.05.2022 у сумі 95 127 Tether (USDT) за номером транзакції НОМЕР_11;

29.06.2022 у сумі 143 911 Tether (USDT) за номером транзакції НОМЕР_12;

05.05.2022 у сумі 145 609 Tether (USDT) за номером транзакції НОМЕР_13;

24.03.2022 у сумі 179 692 Tether (USDT) за номером транзакції НОМЕР_14.

У подальшому, в період з березня 2022 року по червень 2023 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА 1, діючи за попередньою змовою з групою невстановлених на даний час осіб, у тому числі за пособництва ОСОБА_6 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на ухилення від сплати податків і зборів та отримання за рахунок цього додаткового прибутку, перебуваючи в пункті обміну валют « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом переведення зі свого криптогаманця та криптогаманців ОСОБА_6 частини отриманих при вище описаних обставинах віртуальних активів Tether (USDT) на невстановлені на даний час криптовалютні гаманці вищевказаного пункту обміну валют отримав в касі готівкові кошти в сумі близько 4 мільйонів доларів США.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 01.01.2020 та не пізніше 31.07.2023, у невстановлених пунктах обміну валют ОСОБА 1, діючи за попередньою змовою з групою невстановлених на даний час осіб, у тому числі за пособництва ОСОБА_6 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на ухилення від сплати податків і зборів та отримання за рахунок цього додаткового прибутку, обготівкував у долари США іншу частину віртуальних активів, що надходили на його криптовалютний гаманець та криптовалютні гаманці ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА 1, діючи за попередньою змовою з групою невстановлених на даний час осіб, у тому числі за пособництва ОСОБА_6 , отримав на особистий криптовалютний гаманець та криптовалютні гаманці ОСОБА_6 доходи у вигляді віртуальних активів в загальній сумі 37 092 898 Tether (USDT), що згідно офіційного курсу НБУ на дату отримання коштів еквівалентно 1 093 267 009 гривень.

Згідно з висновком комп`ютерно-технічної експертизи у сфері електронних комунікацій від 03.05.2024 «Tether (USDT)» - це цифрова валюта, забезпечена доларами США, що базується на технології блокчейн. Будь-яка людина, яка має криптовалютний гаманець та підключення до Інтернету, може використовувати USDT для зберігання, відправлення та отримання американської валюти у токенізованому форматі. «Tether (USDT)» створили як перший стейблокін у липні 2014 року.

Токени «Tether USDT» забезпечені доларами США, які зберігаються компанією «Tether Limited» на банківських рахунках (регулярно проводяться аудиторські перевірки забезпечення USDT доларами на цих рахунках) та прив`язані до курсу 1:1.

Зважаючи на викладене, відповідно до п. 2, 13, 51, 63, 65 ч. 1 ст. 1; ч. 1 ст. 2; ч. 1 ст. 4; ст. 5 Закону України № 361-ІX фізичні особи ОСОБА 1та ОСОБА_6 є учасниками фінансових операцій.

Згідно з п. 46, п. 67 ч. 1 ст. 1, ч. 4 ст. 11, ч. 1 ст. 20, ст. 21 Закону України № 361-ІX проведені ними фінансові операції із отримання криптовалюти на особисті криптогаманці, а також переказ коштів на інші гаманці підпадають під визначення порогових та/або підозрілих фінансових операцій.

Таким чином, готівкові грошові кошти, що фактично були отримані ОСОБА 1 в результаті попередніх незаконних дій підконтрольної структури «ІНФОРМАЦІЯ_9» та за пособництва ОСОБА_6 є його фактичним доходом, у розумінні чинного Податкового кодексу України.

В свою чергу, отримуючи у період з 01.01.2020 по 31.07.2023 грошові кошти як особисто в обмінах валют так і зокрема за пособництва ОСОБА_6 , ОСОБА 1 не відобразив в деклараціях про майновий стан і доходи за 2020-2023 роки та не зазначив суму податкового зобов`язання, яку мав би сплатити до державного бюджету за вищевказаний період.

Отже, ОСОБА 1, достовірно знаючи, що отримані ним готівкові грошові кошти у розмірі 1 093 267 009 гривень, які були конвертовані з віртуальних активів його власного криптовалютного гаманця та криптовалютного гаманця ОСОБА_6 , якого він задіяв у якості пособника у свої протиправній діяльності, у період з 01.01.2020 по 31.07.2023, реалізуючи свій умисел, спрямований на ухилення від сплати податків і зборів, що входять до системи оподаткування, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, і бажаючи настання протиправних наслідків у вигляді фактичного ненадходження до бюджету коштів, в порушення вимог ст. 67 Конституції України, п. 16.1.4 ст.16, пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, ст. 57, п. 163.1.1 ст. 163, п.164.1 ст. 164, п. 1.1-1.2 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України не склав декларації про майновий стан і доходи за 2020-2023 роки, у яких повинен був відобразити суму отриманих доходів, та не подав їх до Києво-Святошинської ДПІ ГУ ДПС у Київські області у встановлений законом строк - до 9 лютого кожного року, наступного за звітним, внаслідок чого приховав об`єкт оподаткування податку з доходів фізичних осіб та військового збору у розмірі 213 187 128, 8 гривень, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету держави коштів на суму 196 788 118,8 гривень - податок з доходів фізичних осіб та 16 399 010 гривень - військовий збір).

З урахуванням викладеного, у період з 01.01.2020 по 31.07.2023 ОСОБА 1, діючи умисно, за пособництва ОСОБА_6 , у порушення вимог ст. 67 Конституції України, п. 16.1.4 ст. 16, пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, ст. 57, п. 163.1.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 статті 167, п.п. 177.1-177.2 ст.177, п. 177.5 ст.177, п.177.11. ст.177, пп. 296.1.1, п.296.1, пп. 296.5.3 п.296.5 ст. 296, пп. 298.2.3 п. 298.2 ст.298, пп. 298.2.3 п.298.2 ст.298, п.п. 1.1-1.2, п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України шляхом приховування об`єкта оподаткування ухилився від сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору на загальну суму 213 187 128, 8 гривень (196 788 118,8 гривень - податок з доходів фізичних осіб та 16 399 010 гривень - військовий збір) за звітні періоди 2020-2023 років, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів на суму, яка більш ніж в 7000 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України, а саме: пособництво в умисному ухиленні від сплати податків та зборів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому особою, яка зобов`язана їх сплачувати, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах).

Вирішуючи в порядку ст. 314 КПК України питання можливості затвердження угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За приписами ч. 2, 5 цієї ж статті угода про визнання винуватості може ініціюватися прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судове провадження на підставі угоди закінчується ухваленням вироку за наявності для цього всіх процесуальних передумов.

Заслухавши позицію прокурора, пояснення обвинуваченого і думку захисника, дослідивши обвинувальний акт, проаналізувавши угоду про визнання винуватості та перевіривши її на відповідність приписам чинного законодавства, вивчивши інші наявні матеріали, що стосуються цього кримінального провадження, суд переконався, що така угода може бути затверджена шляхом постановлення обвинувального вироку зважаючи на таке.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Угоду подано до суду в установлений процесуальним законом строк.

Потерпілі у кримінальному провадженні не визначені, згідно з обвинувальним актом майнова шкода у цьому кримінальному провадженні визначена в сумі 213 187 128,80 грн несплачених податків з доходів фізичних осіб та військового збору до Державного бюджету України ОСОБОЮ 1.

Отже, законодавчих обмежень щодо можливості укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні не вбачається.

На виконання вимог ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують з відповідними процесуальними правами; цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; цілком розуміє характер обвинувачення, в якому він визнає себе винуватим; цілком розуміє вид покарання, яке буде до нього застосоване.

З метою дотримання приписів ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що укладена угода відповідає за своїм змістом вимогам ст. 472 КПК України та містить визначення сторін, які її уклали, формулювання обвинувачення і його правову кваліфікацію з зазначенням відповідної статті КК України, вказані під час засідання істотні для цього кримінального правопорушення обставини, підтвердження беззастережного визнання ОСОБА_6 своєї винуватості, його обов`язки з беззастережного визнання обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, активна співпраця з правоохоронними органами і прокурором у викритті кримінальних правопорушень (злочинів), що розслідуються детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України у кримінальному провадженні № 0000040 від 26.04.2023, шляхом надання викривальних показань та їх підтвердження під час судового розгляду, а також узгоджене покарання - у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на два роки з конфіскацією майна.

Також угода містить згоду обвинуваченого на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди за ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди за ст. 476 КПК України, дату укладення і підписи сторін та захисника.

Обставиною, яка пом`якшує покарання за ст. 66 КК України є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнання ним всіх обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо подій кримінального правопорушення, у тому числі, часу, місця, способів учинення, повне визнання своєї винуватості, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Крім того, до інших обставини, які пом`якшують покарання в угоді про визнання винуватості прокурором віднесено бажання ОСОБА_6 перерахувати на спеціальний рахунок Національного банку України 242 240,00 грн застави, які він сплатив щодо себе для подальшого їх використання на підтримку Збройних Сил України.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України не встановлено.

Дійшовши таких висновків та реалізовуючи імперативні повноваження щодо призначення покарання, суд враховує той вид покарання, які узгодили сторони та зауважує, що під час розгляду було проаналізовано щирість каяття обвинуваченого та його особу, а саме: прийнято до уваги вік, стан здоров`я (здоровий), осудність, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, проживання з сімє`ю у м. Києві, наявність малолітньої дитини на утриманні, навчання у вищому навчальному закладі, відсутність притягнень до кримінальної відповідальності, відсутність непогашених, незнятих судимостей.

Враховуючи викладене, суд вважає за належне затвердити угоду про визнання винуватості від 12.09.2024, визнати ОСОБА_6 винуватим вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 24 ч. 3 ст. 212 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст. 65 КК України, у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на два роки з конфіскацією майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою обвинуваченого з можливістю внесення застави, підлягає скасуванню в порядку ч. 3 ст. 315 КПК України за клопотанням прокурора у зв`язку з припиненням існування ризиків за ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими запобіжний захід застосовувався.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.08.2024 у справі № 761/30607/24 до ОСОБА_6 в якості підозрюваного застосовано запобіжних захід у виді застави, на виконання якої ОСОБА_6 перерахував на відповідний рахунок 242 240,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 616 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

Керуючись приписами ч. 5 ст. 616 КПК України, положеннями ст. 182 КПК України та умовами угоди про визнання винуватості від 12.09.2024, кошти, внесені у якості застави підлягають зарахуванню на спеціальний рахунок Національного банку Украйни, відкритий для потреб підтримки Збройних Сил України.

Процесуальні витрати і речові докази для вирішення їх долі у кримінальному провадженні № 0000039 не визначалися, а тому їх доля у рамках цього кримінального провадження не вирішується.

Керуючись ст. 314, 368, 374, 394, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.09.2024 між прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримування публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_5 кримінальному провадженні № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України.

2. ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки та з конфіскацією усього належного йому майна.

3.Додаткові покарання виконувати самостійно.

4.Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, який діє щодо ОСОБА_6 з можливістю внесення застави на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.09.2024 у справі № 761/31803/24.

5.Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

6.Після набрання вироком законної сили заставу, внесену на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.08.2024 у справі № 761/30607/24 (провадження 1-кс/761/20109/2024) в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 коп., внесену заставодавцем ОСОБА_6 (квитанція Акціонерного товариства «Ощадбанк» № 10026/04 РМ-788 від 26.08.2024, перерахувати на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок, відкритий Національним банком України (реквізити сплати: Національний банк України; МФО 300001; рахунок № НОМЕР_6 ; ; отримувач: Національний банк України; призначення платежу: збір коштів на потреби армії України).

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1