Справа № 234/4402/18
Провадження № 1-в/175/136/24
УХВАЛА

про звільнення від відбування покарання

23 серпня 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про звільнення від відбування покарання:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, із середьо-технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Краматорського міського суду Донецької області від 24.04.2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернувся начальник відділу №10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з поданням про звільнення від відбуття покарання ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Подання обґрунтовано тим, що вироком Краматорського міського суду Донецької області від 24.04.2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.. 25.05.2018 року вирок набрав законної сили, отриманий Краматорським МВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальнх покарань та пробації 25.05.2018 року. ОСОБА_3 , будучи засудженим до покарання менш суворе ніж обмеження волі до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину в період з 25.05.2018 року до 25.05.2020 року не притягувався, що, відповідно до ч.1 ст. 80 КК України, є підставою для звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор ОСОБА_4 надала до суду заяву, в якій просила розглянути подання у її відсутності та задовольнити його.

Представник відділу №10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просив розглянути подання у його відсутності.

Засуджений ОСОБА_3 повідомлений про час та місце розгляду подання належним чином, до суду не з`явився, однак його неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд вважає можливим вирішити дане клопотання у відсутності засудженого ОСОБА_3 відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вироком Краматорського міського суду Донецької області від 24.04.2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн..

Згідно ч.2 ст.534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.537, ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в порядку, передбаченим ч.2 ст. 539 КПК України.

До теперішнього часу штраф ОСОБА_3 не сплачено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом 2 (двох) років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Враховуючи, що вирок Краматорського міського суду Донецької області від 24.04.2018 року відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 25.05.2018 року, яким засудженому було призначено покарання у вигляді штрафу, що є менш суворим покараннями, ніж обмеження волі, тому ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання у вигляді штрафу, оскільки з дати набуття чинності обвинувальним вироком минуло більше ніж 2 (два) роки.

Суд при цьому враховує, що статтею 80 КК України передбачено нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлюються імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише судом, бо відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чіткою регламентованою законодавством процедурою. Зокрема за ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 грудня 2015 року по справі № 5-324кс15.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, відомості про невиконання засудженим ОСОБА_3 покарання у виді штрафу свідчать лише про те, що він з часу набрання вироком законної сили штраф добровільно не сплатив, натомість, до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України не притягувався, а отже підстав зупинення або переривання перебігу строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , що передбачені ч. 3, 4 ст. 80 КК, судом не встановлено. Строк давності виконання вироку сплив 25.05.2020 року, та протягом цього строку засуджений ОСОБА_3 нового злочину не вчинив.

Зазначене свідчить про наявність законних підстав для задоволення подання органу пробації, у зв`язку з чим ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання у виді штрафу, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 537, 539 КПК, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника відділу №10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді штрафу, призначеного вироком Краматорського міського суду Донецької області від 24.04.2018 року звільнити у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1