У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/696/24

№ 1-кс/183/2035/24

24 жовтня 2024 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 08.05.2023 року за № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

встановив:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив таке.

Слідчим відділом Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2023 року за № 0000046, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи здійснили самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 27 серпня 2019 року ОСОБА_7 є власником будівлі кафе «Уют» загальною площею 329,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_7 здійснено реконструкцію будівлі кафе шляхом її зміни на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами «Медичний центр», внаслідок якої відбулося збільшення площі об`єкта з 329,2 кв. м. до 960 кв.м., фактично зі зміною зовнішніх геометричних розмірів фундаменту у плані будівлі.

Згідно інформації Новомосковської міської ради 08 серпня 2019 року сектором містобудування та архітектури, відділу земельних відносин, містобудування та архітектури виконавчого комітету Новомосковської міської ради були надані містобудівні умови та обмеження № 4 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під медичний центр за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни зовнішніх геометричних параметрів фундаментів існуючої будівлі.

Згідно технічного паспорту від 15 вересня 2020 року на вказаний об`єкт, виготовленого інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 (кваліфікаційний сертифікат серії НОМЕР_1 ), площа земельної ділянки під забудовою складає 604 кв. м., загальна площа (включаючи замощення) 668 кв.м.

Вказане свідчить про фактичне збільшення площі забудови та зміну зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будівлі орієнтовно на 274,8 кв.м.

Крім того, згідно витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва ДП85 авторський нагляд на вищевказаному об`єкті здійснювала ОСОБА_9 (АА001354). Листом від 20 червня 2023 року на адресу слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області остання інформує про те, що проектування та авторський нагляд на об`єкті будівництва медичного комплексу «Олімп» у м. Новомосковську вона не здійснювала, договорів та актів не підписувала, записів у журналах не робила, тобто функції ГАПа не виконувала.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що речові права на земельну ділянку за вказаною адресою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровані та відповідно до Національної кадастрової системи земельна ділянка не сформована, що свідчить про факт самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Новомосковська.

В Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі прав на нерухоме майно земельна ділянка та права на неї не зареєстровано. Цільове призначення земельної ділянки не визначено.

Разом з цим встановлено, що до декларації про готовність до експлуатації вказаного об`єкта № ДП 36 внесені недостовірні відомості про відсутність документів, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою у зв`язку з реконструкцією об`єкту будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що 07 червня 2023 року державним реєстратором виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради Павлоградського району, Дніпропетровської області ОСОБА_10 на підставі довідки щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна DT01:0550-1398-2843-8167 здійснено поділ об`єкта нерухомого майна громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами з реєстраційним номером НОМЕР_2 , на частини із закриттям розділу.

Внаслідок поділу об`єкта нерухомого майна відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно утворено наступні складові частини об`єкта нерухомого майна, а саме:

оздоровче відділення І черга будівництва загальною площею 497 кв.м. Опис: літ. А-2 в медично-оздоровчому центрі на І поверсі, оздоровче відділення, І черга будівництва; А-2 в медично-оздоровчому центрі на ІІ поверсі, оздоровче відділення, приміщення № 3 (І черга будівництва); А2-2 прибудова; А3-2 прибудова; а - ганок; а1 пандус (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100; ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3525469.4863556.20230331.67.3674.03);

оздоровче відділення ІІ черга будівництва загальною площею 88 кв.м. Опис: літ. А-2 в медично-оздоровчому центрі на І поверсі, оздоровче відділення, ІІ черга будівництва; А3-2 прибудова; а4 ганок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100; ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3525469.4863556.20230331.67.1148.78)

лікувально-діагностичне відділення ІІІ черга будівництва загальною площею 374.4 кв.м., Опис: літ. А-2 в медично-оздоровчому центрі на І поверсі, лікувально-діагностичне відділення, ІІІ черга будівництва; А1-2 прибудова; а-1 прибудова; а2 - ганок; а3 пандус (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100; ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3525469.4863556.20230331.67.2945.80).

09 лютого 2024 року проведено огляд місцевості, на якій розташована будівля медичного центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого здійснено заміри периметру будівлі, а також встановлено, що з північної сторони будівлі мається двоповерхова прибудова, яка використовується в комерційних цілях кав`ярня «Zerno» з огородженим літнім майданчиком.

Огляд проведено за участю власника будівлі медичного центру «Олімп» за адресою: АДРЕСА_1 , який ознайомлений зі змістом ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду щодо проведення досудового розслідування за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка належить на праві комунальної власності Новомосковській міській раді.

06 грудня 2023 року проведено огляд місцевості огляд місцевості, на якій розташована будівля медичного центру «Олімп» за адресою: АДРЕСА_1 за участі сертифікованого спеціаліста геодезиста.

Відповідно до висновку сертифікованого спеціаліста-геодезиста площа несформованої земельної ділянки, яка на праві власності належить Новомосковській міській раді та розташована під будівлею медичного центру «Олімп» за адресою АДРЕСА_1 складає 0,0646 га.

В подальшому, в ході досудового розслідування встановлено, що власник будівлі медичного центру «Олімп», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , будучи ознайомленим під час участі у проведенні огляду місцевості від 09 лютого 2024 про те, що з приводу законності будівництва та використання земельної ділянки проводиться досудове розслідування, з метою приховування об`єкту кримінального правопорушення та подальшого використання незаконно збудованої будівлі для здійснення підприємницької діяльності, на земельній ділянці комунальної власності, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав на користування нею, здійснив її відчуження шляхом укладення договорів купівлі-продажу та дарування окремих частин, в тому числі зі своїми доньками.

Так, 27 березня 2024 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу серії НТЕ 211330 нежитлового приміщення, загальною площею 497 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 172.

27 березня 2024 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 укладено договір дарування серії НТЕ211332 нежитлового приміщення, загальною площею 88 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 173.

27 березня 2024 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 укладено договір дарування серії НТЕ211333 нежитлового приміщення, загальною площею 374,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 174.

У статтях 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За умовами ч. ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Встановлено, що оглянута земельна ділянка, на якій розташована будівля медичного центру «Олімп» за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Право власності на землю набувається та реалізується фізичними та юридичними особами в порядку і на підставах, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Використання земельної ділянки державної чи комунальної власності без відповідних правових підстав позбавляє Український народ загалом (ст. 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника (володільця) землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності.

Несформованість земельної ділянки у встановленому законом порядку, відсутність факту її державної реєстрації та визначення цільового призначення свідчать про незаконність дій ОСОБА_7 , а в подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 щодо розпорядження та користування нею, що може призвести до істотного погіршення її стану та шкодить інтересам власника земельної ділянки в особі територіальної громади м. Новомосковська.

При цьому, ОСОБА_7 , не маючи правовстановлюючих документів на земельну ділянку, всупереч законодавству здійснив реконструкцію об`єкту будівництва, фактично змінивши зовнішні геометричні розміри фундаменту будівлі та збільшивши площу забудову.

Згідно з ст. 375, 376 ЦК України лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

При цьому згідно інформації Новомосковської міської ради 08 серпня

2019 року сектором містобудування та архітектури, відділу земельних відносин, містобудування та архітектури виконавчого комітету Новомосковської міської ради містобудівні умови та обмеження № 4 надані для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під медичний центр за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни зовнішніх геометричних параметрів фундаментів існуючої будівлі.

Порядок будівництва нерухомого майна врегульовано відповідними нормативними актами, а саме: ЗК України; ЦК України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, ознаками самочинного будівництва є:

- об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку;

- відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва;

- створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом.

Наведену правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 10.01.2019 у справі № 915/1376/17, від 24.07.2019 у справі № 910/10932/17. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26-32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № КСЕ-19/104-23/34221 від 14.03.2024 несформована земельна ділянка комунальної власності площею 0,0646 га (646 кв.м), на якій розташований об?єкт нерухомого майна 232 (громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами) по фактичному розміщенню медичного центру «Олімп» та кав?ярні « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_1 , використовується без оформлення права користування в порядку її відведення в оренду, тобто без правовстановлюючих документів. На несформованій земельній ділянці, розташованій під будівлею медичного центру «Олімп» (громадський будинок з господарським (допоміжними) будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 15 листопада 2019 року виконана реконструкція будівлі зі зміною геометричних розмірів будівлі кафе «Уют» під медично-оздоровчий центр « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (громадський будинок господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами). Об?єкт будівництва відносяться до нерухомого майна та до III класу капітальності. Є підстави вважати об?єкт дослідження самочинним будівництвом.

Зібрані під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні матеріали дають підстави вважати про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

02 жовтня 2024 року об?єкт нерухомого майна 232 (громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами), поділений на окремі приміщення із закриттям розділу, а саме: нежитлове приміщення № 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100; ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3525469.4863556.20230331.67.3674.03), загальною площею 497 кв.м.; нежитлове приміщення № 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100; ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3525469.4863556.20230331.67.1148.78), загальною площею 88 кв.м.; нежитлове приміщення № 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100; ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3525469.4863556.20230331.67.2945.80), загальною площею 374.4 кв.м., по фактичному розміщенню медичного центру «Олімп» та кав?ярні «Zerno», за адресою: АДРЕСА_1 , та несформовану земельну ділянку комунальної власності, площею 0,0646 га (646 кв.м), на якій ці об`єкти розташовано - визнано речовим доказом по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2023 року за № 0000046 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Під час досудового розслідування з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення їх пошкодження, псування, знищення та подальшого відчуження будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, зокрема, шляхом запобігання спробам подальшого самовільного будівництва конструкцій, споруд чи будівель на несформованій, самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної власності, площею 0,0646 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виникла необхідність у накладенні арешту на нежитлове приміщення реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100; ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3525469.4863556.20230331.67.1148.78, загальною площею 88 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Одночасно прокурор просив долучити до матеріалів справи копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування доводів клопотання та просив врахувати,що в тексті клопотання про арешт майна слідчим допущено технічну помилку, а саме: невірно зазначено дату проведення огляду за участі ОСОБА_7 , вірною датою проведення вказаного огляду є 09.02.2024 року.

Представник власника майна, а саме ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, погодженого прокурором та зазначив, що даний об`єкт нерухомості використовується в цілях діяльності медичного центру, який постійно функціонує.

Підставами для відмови у задоволенні клопотання представник власника майна зазначив те, що майно (а саме будівля кафе «УЮТ» літ. А, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) було придбано у 2019 році ОСОБА_7 у ОСОБА_13 , за погодженням Регіонального Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях згідно договору купівлі-продажу, загальною площею 329, 2 кв.м - будівля кафе «Уют» (опис: будівля кафе «Уют» літ. А, загальною площею 329,2 кв.м. з 4 ганками, тамбуром, огорожею №2, покриттям І).

Згідно технічного паспорту від 2013 року, а саме наявного у ньому Зведеного акту вартості будівель і споруд від 16.04.2013 року і Плану земельної ділянки, де в Журналі зовнішніх обмірів та підрахунків площ будівель визначено, що огорожа ( №2) складає площу 2.1кв.м, а покриття складає 145,8 кв.м, яке виконане з залізобетону, що свідчить про те, що ОСОБА_7 придбав вказане майно разом з огорожею та покриттям. В той же час, якщо взяти до уваги технічний паспорт від 2020 та 2023 років на вказаний об`єкт, тобто після виконання будівельних робіт, можна побачити, що ОСОБА_4 володіє приміщенням №2 на І поверсі. Якщо подивитися на схему розташування будівель і споруд, то приміщення №2 примикає до основної будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який наразі є медичний центр « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на місці, де і розташовувалося покриття із залізобетонних конструкцій. Отже, посилаючись на норми ст.120 Земельного кодексу України у відповідній редакції на момент набуття права власності, представник власника майна вважає, що з боку ОСОБА_4 порушення відсутні. Якщо брати до уваги висновок експертизи ( а.с.26) , наданий прокурором, то площа основи (забудови) об`єкта дослідження з 393,2 кв.м збільшилась до 574,1 кв.м, однак при цьому на 28 аркуші висновку експерта від 14.03.2024 року № КСЕ-19/104-23/34221 вказано, що проектну документацію на будівництво (реконструкцію) на дослідження експерту-будівельнику не надано, тому експерт не мав можливості виміряти будівлю до її реконструкції та після і не зміг встановити площу, яка була занята до реконструкції земельної ділянки та після відповідно.

Також представник власника майна зазначив, що збитки інтересам комунальної громади не обраховані, шкода фактично відсутня. Також заперечив той факт, що ОСОБА_9 причетна до здійснення авторського нагляду на об`єкті, на підтвердження своїх аргументів надав копію листа ДИРЕКТОРА ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ТЕХНОЛОГІЧНИЙ ІНСТИТУТ» від 21.10.2019 РОКУ, згідно якого ОСОБА_7 даним листом повідомлено, про те, що інформація, яка надана йому ТОВ «ДПКТІ» для заповнення повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а саме інформація про головного інженера проекту та відповідального за авторський нагляд містить технічну помилку, а саме помилково у якості головного архітектора проекту вказано ОСОБА_9 , проте відповідно до наказу ТОВ «ДПКТІ» «Про призначення головного інженера проекту та відповідальної особи за авторський нагляд» № 122/10-19 АН від 11.10.2019 року призначено головного інженера проекту ОСОБА_14 .

Окрім цього, 10.10.2024 року ОСОБА_4 разом з іншими власниками означеного майна (приміщень) звернулася до Новомосковської міської ради з метою отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшого укладення договору оренди, орієнтовано площею 0,08 га (точна площа визначається в процесі розробки проекту землеустрою), яка розташована у АДРЕСА_1 , але станом сьогодні, відповіді з Новомосковської міської ради не надано на їх клопотання. З даного, на переконання представника власника майна, випливає, що Новомосковська міська рада може у будь-який момент задовольнити відповідне клопотання і підстав для здійснення кримінального провадження взагалі не буде. Однак, наразі саме міська рада самоусунулася від виконання своїх функціональних обов`язків з розгляду клопотання власників у встановленого законом порядку. Як наслідок, власниками майна готується відповідний адміністративний позов з оскарження такої бездіяльності.

Також представник власника майна зауважив, що речовий доказ у вигляді даного нерухомого майна не потребує збереження від імовірного пошкодження, псування, знищення, оскільки, навпаки, власники майна намагаються шляхом звернення до міської ради оформити свої права належним чином, а не зашкодити даному майну. А встановлені арештом обмеження будуть перешкоджати власнику майна розпоряджатися ним шляхом укладення відповідних договорів оренди.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчій суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Перед слідчим суддею з боку прокурора не доведено наявність жодної з описаних у ч.3 ст.132 КПК України підстави для застосування арешту означеного у клопотанні слідчого майна.

02.10.2024 року об?єкт нерухомого майна 232 (громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами), поділений на окремі приміщення із закриттям розділу, загальною площею 88 кв.м., по фактичному розміщенню медичного центру «Олімп» та кав?ярні « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_1 , та несформовану земельну ділянку комунальної власності, площею 0,0646 га(646 кв.м), на якій ці об`єкти розташовано - визнано речовим доказом по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2023 року за № 0000046 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Спосіб у який слідчий вважає необхідним реалізувати арешт майна, тобто шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження нежитловим приміщенням реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна об`єкта нерухомого майна 100; ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3525469.4863556.20230331.67.1148.78, загальною площею 88 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 не виправдовує потребу втручання у права власника такого майна, так само і не виправдовує заявлену мету арешту майна - збереження даного речового доказу, оскільки клопотання не містить аргументи на підтвердження того, що вказане у клопотанні майно не зможе бути використане як речовий доказ без застосування арешту даного майна. Так само клопотання слідчого не містить і аргументів щодо наявності певних завдань органу досудового розслідування, для виконання яких він звернувся з клопотанням до слідчого судді.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію, згідно з якою при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, сторона обвинувачення посилалася на той факт, що 09.02.2024 року за участі власника будівлі медичного центру «Олімп» проведено огляд місцевості, на якій розташована будівля медичного центру «Олімп» за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, власник будівлі медичного центру «Олімп», будучи ознайомленим під час участі у проведенні огляду місцевості про те, що з приводу законності будівництва та використання земельної ділянки проводиться досудове розслідування, з метою приховування об`єкту кримінального правопорушення та подальшого використання незаконно збудованої будівлі для здійснення підприємницької діяльності, на земельній ділянці комунальної власності, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав на користування нею, 27.03.2024 року здійснив її відчуження шляхом укладення договорів купівлі-продажу та дарування окремих частин, в тому числі зі своїми доньками.

Заслухавши доводи прокурора, слідчий суддя встановив, що підозра будь-якій особі за ч.3 ст.197-1 КК України не була пред`явлена, так само як і не розпочато кримінальне провадження за фактом можливої підробки невідомою особою офіційних документів, які слугували підставою для набуття права власності на самочинно побудовані приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та за фактом незаконної реєстрації.

Тому посилання прокурора на те, що до декларації про готовність до експлуатації вказаного об`єкта № ДП 36 були внесені недостовірні відомості про відсутність документів, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою у зв`язку з реконструкцією об`єкту будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, наразі є передчасними і не обґрунтовані будь-якими доказами.

Вказане стосується і посилань сторони обвинувачення на те, що згідно витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва ДП85 авторський нагляд на вищевказаному об`єкті здійснювала ОСОБА_9 (АА001354), яка при цьому у форматі листування проінформувала слідчого, що фактично проектування та авторський нагляд на об`єкті будівництва медичного комплексу «Олімп» у м. Новомосковську вона не здійснювала, договорів та актів не підписувала, записів у журналах не робила, тобто функції ГАПа не виконувала.

Як ці обставини впливають на потребу накладення арешту на означене у клопотанні майно, прокурор слідчому судді пояснити не зміг.

Більше того, представник власника майна спростував доводи прокурора в цій частині, надавши відповідне підтвердження у вигляді копії листа ДИРЕКТОРА ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ТЕХНОЛОГІЧНИЙ ІНСТИТУТ» від 21.10.2019 РОКУ, згідно якого ОСОБА_7 даним листом повідомлено, про те, що інформація, яка надана йому ТОВ «ДПКТІ» для заповнення повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а саме інформація про головного інженера проекту та відповідального за авторський нагляд містить технічну помилку, а саме помилково у якості головного архітектора проекту вказано ОСОБА_9 , проте відповідно до наказу ТОВ «ДПКТІ» «Про призначення головного інженера проекту та відповідальної особи за авторський нагляд» № 122/10-19 АН від 11.10.2019 року призначено головного інженера проекту ОСОБА_14 .

Слідчий суддя також враховує, що на 28 аркуші висновку експерта від 14.03.2024 року № КСЕ-19/104-23/34221 вказано, що проектну документацію на будівництво (реконструкцію) на дослідження експерту-будівельнику не надано. Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що враховуючи вказаний фактор, а також те, що прокурор не зміг точно надати відповідь слідчому судді в судовому засідання чи входить площа об`єкта нерухомого майна (88 кв.м), на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, у відповідну площа об`єкта нерухомого майна (329,2 кв.м), яка була законно придбана ОСОБА_7 у 2019 році, тому фактично за таких обставин невизначеності наявний ризик втручання у права законного власника (власників) відповідної нерухомості, що є неприпустимим.

Окрім цього, представник власника майна звернув увагу слідчого судді в судовому засіданні слідчий на відсутність у слідчого повноважень на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна третьої особи.

Прокурор не погодився з вказаною позицією представника власника майна.

Заслухавши доводи сторони обвинувачення з цього питання, зазначає наступне.

Стаття 64-2 КПК України передбачає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Так, дійсно ст.171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Однак вказана стаття є загальною, натомість ст.64-2 КПК України є спеціальною, оскільки стосується виключно майна третьої особи, якою в даному випадку і є ОСОБА_4 , оскільки остання набула у власність частину нерухомого майна і дане право власності не оспорюються, окрім цього, ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого в рамках кримінального провадження № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, отже є третьою особою щодо майна якого вирішується питання про арешт.

Між тим, саме клопотання про арешт майна взагалі не містить ані дати його складення слідчим, ані дати його погодження прокурором.

Отже, суд дійшов висновку, що вказане беззаперечно свідчить про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 08.05.2023 року за № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, на речовий доказ, а саме на нежитлове приміщення реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100; ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3525469.4863556.20230331.67.1148.78, загальною площею 88 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1