Провадження № 1-кп/947/1419/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000580 від 14.10.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лиман, Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працевлаштованого, одруженого, маючому одну малолітню дитину на утриманні 2018р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , перебуваючи в місті Київ, більш точного часу та місця судом не встановлено, достовірно розуміючи, що посвідчення водія є офіційний документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі якого передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 р. № 340, а форма та реквізити затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.1992 р. №47 з метою незаконного набуття права на керування транспортними засобами категорії «А», ОСОБА_5 та «С», вирішив підробити та використовувати посвідчення водія.

В подальшому, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 зв`язався із невстановленою судом особою, та за винагороду у розмірі 8000 гривень, домовився із нею щодо спільного виготовлення підробленого посвідчення водія.

Так, у грудні місяці 2021 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою судом особою, реалізуючи спільний умисел, направлений на виготовлення підробленого посвідчення водія на своє ім`я, зустрівся із невстановленою судом особою, у місті Київ, більш точного часу та місця судом не встановлено, та передав вказаній особі для виготовлення посвідчення водія копію власного паспорту громадянина України, фотокартки та грошові кошти в розмірі 8000 гривень.

В подальшому, у травні місяці 2022 року у місті Київ, більш точного часу та місця судом не встановлено, не встановлена судом особа внесла персональні дані ОСОБА_3 до бланка посвідчення водія та відправила підроблене посвідчення водія до відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де ОСОБА_3 отримав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого використання.

Крім того, судом встановлено, що 14.10.2024 близько 13:00 години, ОСОБА_3 , прибув за адресою: АДРЕСА_2 , для оформлення матеріалів з ДТП, де під час перевірки працівником патрульної поліції документів на право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , виконуючи законну вимогу працівника поліції щодо пред`явлення вказаних документів, діючи умисно, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія серії НОМЕР_1 є підробленим, надав для перевірки працівнику патрульної поліції завідомо підроблений офіційний документ-посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21.03.2022 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із його фотокарткою, та таким чином використав вказаний завідомо підроблений документ.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст.358 КК України, тобто підроблення посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання його підроблювачем, вчинений за попередньою змовою групою осіб та за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованих йому злочинів, майно яким він заволодів, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що вважає за непотрібним досліджувати всі докази, він розуміє протиправність свого поступку та розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу, згідно яких підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.3 ст.358 КК України, тобто підроблення посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання його підроблювачем, вчинений за попередньою змовою групою осіб;

- ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд вважає фактичне визнання своєї вини, усвідомлення протиправності своїх дій та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, суд не вбачає.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, та вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді обмеження волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у скоєному, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з застосуванням вимог ст.75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Постановою старшого дізнавача від 14.10.2024 року речовим доказом у справі визнано посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , НОМЕР_2 .

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили знищити.

Ухвалою слідчого судді від 22.10.2024 року накладено арешт на: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 22.10.2024 року підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно довідки про витрати на проведення судової технічної експертизи документів, процесуальні витрати на залучення експертів складають 3183,60 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 22.10.2024 року на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , НОМЕР_2 .

Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили знищити.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 3183,60 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1