КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/733/24
Провадження № 1-кс/552/2417/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову про відмову в задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 14.10.2024 року про відмову в задоволенні клопотання.

У скарзі зазначив, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.12.2023 року зобов`язано уповноважену особу ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР за заявою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_4 від 25.08.2023 року про вчинення кримінального правопорушення особами Головного територіального управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та розпочати досудове розслідування. Також вказав, що на підставі його заяви, слідчим була прийнята постанова про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0000020 від 05.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. 10 жовтня 2024 року, ним, на підставі того, що слідством, станом на даний час не первірені свядчення свідків та не встановлені факти, які мають суттєве значенняч для встановлення підстав та причетних посадових осіб ГУ ПФУ в Полтавській області у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 382 КК України, було подано клопотання про здійснення процесуальних дій у судовому розслідуванні та просив слідчого встановити 1. Факт не дофінансування ГУ ПФУ в Полтавській області з державного бюджету України за бюджетною програмою КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду, у тому числі і на виконання рішення Другого адміністративного апеляційного суду №440/5610/22 від 30.05.2023 року: 2. Факт не виділення ГУ ПФУ в Полтавській області щомісяця , на забезпечення пенсійних виплат за минулий період за рішенням Другого адміністративного апеляційного суду №440/5610/22 від 30.05.2023 року, частини бюджетних призначень, перебачених абз.2п.1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису; 3. Факт надходження або не надходження до ГУ ПФУ в Полтавській області від Пенсійного фонду України за бюджетною програмою КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» у повному обсязі, у тому числі і на виконання рішення Другого адміністративного апеляційного суду №440/5610/22 від 30.05.2023 року.

15.10.2024 року він отримав від слідчого копію постанови про відмову у задоволенні клопотання від 10 жовтня 2024 року.

З даною постановою скаржник не погоджується, вважає її необґрунтованою та такою, що не відповідає КПК України та дійсним фактам.

Тому просив слідчого суддю скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 14 жовтян 2024 року про відмову в задоволенні клопотання від 10.10.2024 року.

Згідно зі ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За нормами ст. 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з цим Кодексом.

Як вбачається з поданої до суду скарги, заявник звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про відмову у задоволенні його клопотання про встановлення певних фактів у кримінальному провадженні.

Статтею 303 КПК України передбачено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Встановлення певних фактів у кримінальному провадженні, які зазначає заявник, не є слідчою (розшуковою) дією в розумінні норм КПК Укрвїни.

Тому згідно пунктів 1 та 7 ч.1 ст.303 КПК України чи інших норм Кримінального процесуального закону відмова у задоволенні клопотання про встановлення певних фактів у кримінальному не може бути оскаржена.

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, враховуючи те, що заявником подано скаргу на постанову слідчого, яка не підлягає оскарженню до слідчого судді, відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України необхідно відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись ст. ст. 303 - 304 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за скаргою на постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1