УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2024 року Зборівський районних суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у м.Зборові клопотання Тернопільського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від покарання ОСОБА_4 у зв`язку із декриміналізацією діяння,

ВСТАНОВИВ:

провідний інспектор Тернопільського районного сектору №3 філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області, звернувся в суд з клопотанням про вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Дослідивши матеріали контрольної справи, суд встановив, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець громадянин України; раніше не судимий, засуджений 19 січня 2024 року Зборівським районним судом Тернопільської області за ч.4 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк один рік та покладено обов`язки згідно ч.1 ст.76 КК України.

Згідно вказано вироку, 02 серпня 2023 року ОСОБА_4 перебуваючи на пляжі на території ставку №5 у смт. Залізці Тернопільського району шляхом вільного доступу викрав дві пляжні парасолі, загальною вартістю 601,38 гривень.

Вирок набрав законної сили 19 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 перебуває на обліку Тернопільського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Згідно з п.п. 169.1.1, п. 169.1 ст. 169 ПК України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 січня 2024 року в справі №599/2304/23, ОСОБА_4 02 серпня 2023 року викрав майно на суму 601,38 гривень, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн ( 2684 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х2=2684 грн.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст.5,537,539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання згідно вироку Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 січня 2024 року в справі №599/2304/23 у зв`язку з усуненням законом караності діяння за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1