Справа № 167/161/24 Провадження №11-кп/802/654/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового

засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000696 від 22 листопада 2023 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 14 серпня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озеро Ківерцівського району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, військовослужбовця - солдата військової частини «номер», раніше судимого:

- 05 лютого 2024 року вироком Рожищенського районного суду Волинської області за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік та покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту затримання, а саме - з 22 листопада 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено зарахувати строк тримання під вартою з 22 листопада 2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, починаючи з дати проголошення цього вироку.

Визначено вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 05 лютого 2024 року відносно ОСОБА_8 та цей вирок виконувати самостійно.

Вироком вирішено питання речових доказів, арештованого майна та процесуальних витрат.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, апеляційні скарги стосовно якого до суду не надходили.

В С Т А Н О В И В

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

27 травня 2020 року ОСОБА_8 прийнято на військову службу за контрактом до Збройних Сил України.

Відповідно до наказу командира військової частини «номер» (по стройовій частині) від 28 травня 2020 року № 108 солдата ОСОБА_8 з 28 травня 2020 року зараховано до списків особового складу військової частини «номер» і визнано таким, що з 28 травня 2020 року прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено та діє до теперішнього часу.

Обвинувачений ОСОБА_8 в період часу з 22 год 00 хв 21 листопада 2023 року по 02 год 00 хв 22 листопада 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) та ОСОБА_7 , який раніше вчиняв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України в с. Копачівка Луцького району Волинської області, знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою групою осіб, керуючись прямим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за відсутності визначених законом підстав і в порушення встановленого законом порядку, всупереч волі та без дозволу законного володільця ОСОБА_11 , шляхом незаконного проникнення на територію домоволодіння ОСОБА_11 і в приміщення будівлі господарського призначення (гаража) незаконно заволоділи транспортним засобом - мопедом марки «Alfa», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 7011 грн, який перемістили за межі території домоволодіння ОСОБА_11 і розпорядились ним на власний розсуд, заподіявши останньому майнову шкоду в розмірі 7011 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення чи інше сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 оскаржує вирок у зв`язку із невідповідністю призначеного ОСОБА_8 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що встановлення кількох обставин, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого та позиція потерпілого щодо призначення покарання дають підстави для застосування положень ст. 75 КК України.

Захисник просить оскаржений вирок змінити та призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання із випробуванням.

У поданому до суду запереченні прокурор вважає апеляційні вимоги сторони захисту необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що встановлені судом дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання не свідчать про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції, а тому вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 14 серпня 2024 року просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу безпідставною, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційних вимог, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням меж перегляду судом апеляційної інстанції судового рішення, установлених КПК України та оскарженням вироку лише захисником ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 , вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 14 серпня 2024 року в частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_7 судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_12 кримінального правопорушення та його кваліфікація за ч. 2 ст. 289 КК України є правильними. При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції. Діям обвинуваченого дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Водночас, захисник обвинуваченого у поданій апеляційній скарзі вказує про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі винного внаслідок суворості, а самевважає, що є цілком законні підстави для застосування положень ст. 75 КК України.

Проте такі його доводи не заслуговують на увагу суду з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказані вимоги Закону були повністю дотримані судом першої інстанції.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, місцевий суд з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу. При цьому, судом наведено переконливі доводи про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд правильно відніс активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Крім того, місцевий суд призначаючи покарання обвинуваченому врахував, що з урахуванням положень ст. 12 КК України, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про його особу, зокрема те, що він є судимий, особою молодого віку, по наявній базі даних в наркологічному та психіатричному кабінетах поліклініки комунального підприємства «Рожищенська багатопрофільна лікарня» не значиться, на стаціонарному лікуванні у КП «Волинській обласній психіатричній лікарні м.Луцька», за наданням психіатричної чи наркологічної допомоги в КП «Волинській обласній психіатричній лікарні м. Луцька» не звертався, за місцем проживання зауважень та скарг на його поведінку не надходило.

Враховано також фактичні обставини справи, форму вини (прямий умисел), мотив і мету (привласнення чужого майна з метою його використання), стадію вчинення правопорушення, яке є незакінченим, думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримуючись вимог ст.ст. 50, 65 КК України обґрунтовано дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

Разом з тим, обгрунтовано суд першої інстанції взяв до уваги досудову доповідь Луцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 27 березня 2024 року, в якій орган пробації зазначає про високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб і вважає, що виправлення ОСОБА_8 у громаді не можливо. Вказані обставини, на переконання колегії суддів, додатоково свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого та небажання стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства.

Окрім того, ураховуючи особу обвинуваченого, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не є, у даному конкретному випадку, обґрунтованою підставою для застосування положень ст. 75 КК України та обставина, що обвинувачений вказує про бажання продовжувати військову службу

Таким чином, усі доводи захисника обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі і наведені під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає голослівними та до уваги не приймає, оскільки вони були повністю враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Призначене покарання на думку апеляційного суду, повністю відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , попередження вчинення ним нових злочинів, і не є надто суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого.

Отже, підстав для зміни вироку та застосування до обвинуваченого інституту умовного звільнення, передбаченого ст.ст. 75, 76 КК України, з мотивів наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

Зважаючи на наведене, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення, а оскаржений вирок стосовно ОСОБА_8 - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 14 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: