ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000192 від 28.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Володарка, Володарського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою,одруженого, такого, що має на утримання трьох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водій відділення підвозу 1-го мінометного взводу мінометної батареї 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 року приблизно о 10 годині 20 хвилин солдат ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2106» номерний знак НОМЕР_2 пересувався по автодорозі « НОМЕР_3 », де був зупинений на блок-посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованим на 86 км автодороги « НОМЕР_4 Добропілля-Лиман», поряд з н.п. Лиман, Донецька область для перевірки документів.

У ході розмови солдат ОСОБА_3 з т.в.о. начальника СРПП ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , останній виявив у ОСОБА_3 , ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), після чого солдату ОСОБА_3 роз`яснено про можливість пройти освідування, від якого останній відмовився та повідомлено про адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст.ст. 31, 40 ЗУ «Про Національну поліцію» для фіксування правопорушення, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, 28.05.2024 року приблизно о 10 год. 20 хв. т.в.о. начальника сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 було застосовано превентивний захід: застосування технічного приладу боді-камери БК-2 в чорному корпусі.

В подальшому т.в.о. начальника сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , будучі старшим наряду ГРПП надав доручення поліцейському сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 .

В свою чергу поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 , 28.05.2024 о 10 год 39 хв, зі змістом якого ОСОБА_3 ознайомлений.

Разом з тим, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді водія відділення підвозу 1 мінометного взводу мінометної батареї 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, розуміючи обсяг службових повноважень службової особи т.в.о. начальника сектора реагування патрульної поліції ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, всупереч вимог ст.ст. 8, 19, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28 травня 2024 року, приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи поряд з блок-постом, розташованим на 86 км ділянки автодороги «Т0514 Добропілля-Лиман» поряд з АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, звернувся до працівника поліції т.в.о. начальника сектора реагування патрульної поліції ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , з пропозицією надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 20 000 грн. (двадцяти тисяч гривень) за не складання протоколу про адміністративне правопорушення та не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

27 червня 2024 року між обвинуваченим, захисником ОСОБА_5 та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.

В угоді зазначено, що підозрюваному ОСОБА_3 роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є:

для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а саме: вирок може бути оскаржений:

в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

в касаційному порядку:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Сторони погодили покарання: за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, вказаних в обвинувальному актіта просив затвердити угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого підтримав затвердження угодипро визнання винуватості, вказав, що така була укладена за його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого зазначає, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1,3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Так, ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, правова кваліфікація злочину - за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, - є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, тому вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.06.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , захисникомта прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 34 000 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: оптичний диск із відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9