Єдиний унікальний номер 333/7723/24
Провадження №1-кс/333/2930/24
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню №0000054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню №0000054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні ТУ ДБР, розташованому у м. Мелітополі перебуває кримінальне провадження № 0000054 від 22.05.2024 року.

В ході досудового розслідування, 01.08.2024, було проведено обшук автомобіля Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі права приватної власності належить ОСОБА_4 . В ході вказаного обшуку автомобіль було вилучено і відразу після обшуку його було повернено ОСОБА_4 для використання.

В подальшому, 06.08.2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було розглянуто клопотання прокурора про арешт майна, серед якого і автомобіль Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 .

В результаті розгляду клопотання, воно було задоволено та на автомобіль Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 було накладено арешт з забороною ним користуватися та розпоряджатися.

Вважає, що станом на сьогодні, можливо скасувати арешт вказаного автомобіля в частині саме користування ним і це не зашкодить подальшому кримінальному провадженні.

Станом на момент накладення арешту на зазначений автомобіль, ОСОБА_4 був діючим працівником поліції та отримував дохід.

Станом на 01.10.2024 року - останнього звільнено з органів поліції. ОСОБА_4 , залишившись без будь-якого доходу, готовий та бажає працювати водієм таксі, використовуючи його автомобіль - Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 . Звільнення з лав поліції позбавило ОСОБА_4 можливості для існування та забезпечення достатнього рівня свого життя.

Оскільки вказаний автомобіль фактично не вилучався у ОСОБА_4 , є обшуканим та не є знаряддям злочину (та не використовувався), що інкримінується ОСОБА_4 .

У зв`язку з вищевикладеним, вважаю можливим без шкоди для кримінального провадження скасувати арешт, накладений Комунарським районним судом м. Запоріжжя по справі №333/6300/24 провадження № 1 -кс/333/2188/24 на автомобіль Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 в частині користування ним.

Вважає, що арешт в частині заборони розпоряджатись автомобілем (його відчужувати) буде достатнім для виконання завдання кримінального провадження його подальшої конфіскації, в разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав своє клопотання зазначивши, що ОСОБА_4 бажає працювати водієм таксі, використовуючи арештований автомобіль. Звільнення з лав поліції позбавило його можливості для існування та забезпечення достатнього рівня свого життя.

ОСОБА_4 підтримав позицію адвоката.

В судовому засіданні прокурор заперечував, щодо заявленого клопотання, оскільки арешт накладався на автомобіль для подальшої конфіскації майна за вироком суду, крім цього даний автомобіль передавався на зберігання ОСОБА_4 , однак останній протягом всього часу зберігання використовував його більше шістсот разів, чим порушив умови зберігання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

01.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2024, проведено обшук кабінету № 46 (сектор контролю за обігом зброї), розташованого на другому поверсі відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області за адресою: м.Запоріжжя, вул. Возз`єднання України, буд.32, в ході проведення якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти у загальній сумі 33151 грн.;

- грошові кошти у загальній сумі 50 Євро;

- грошові кошти у загальній сумі 2640 доларів США;

02.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2024, проведено обшук автомобіля «RENAULT LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

автомобіль «RENAULT LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4.

03.08.2024 постановою прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області грошові кошти у загальній сумі 33151 грн., грошові кошти у загальній сумі 50 Євро, грошові кошти у загальній сумі 2640 доларів США, а також автомобіль «RENAULT LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000054 від 22.05.2024, у зв`язку з їх відповідністю ст. 98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2024 року з метою збереження речових доказів у кримінальному провадження накладено арешт на вказане тимчасово вилучене майно, з обмеженням його власника права розпоряджатися і користуватися вказаним майном.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

За клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею досліджено письмові докази, а саме інформацію з «Центру управляння інформаційними технологіями» де зазначено, що автомобіль «RENAULT LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 за період часу з 06.08.2024 по 04.10.2024 зафіксована камерами фіксації пересування територією міста Запоріжжя усього 618 разів. Тим самим ОСОБА_6 порушив заборони застосовані слідчим суддею в ухвалі про накладення арешту на вищезазначений автомобіль.

На запитання прокурора так і слідчого судді, ОСОБА_6 наполягав на тому, що він жодним чином не користувався автомобілем, тим самим вводив суд в оману.

Оцінюючи, докази які надані прокурором суд зазначає, що вони підтвердили факт незаконного використання ОСОБА_6 автомобіля RENAULT LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 за період часу з 06.08.2024 по 04.10.2024.

У той же час, оцінюючи наведені заявником доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2024 року задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів, а також підпадає під конфіскацію майна як вид покарання та спеціальної конфіскації.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.08.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що доказів в його обґрунтування не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які заявник посилається у своєму клопотанні, адже долучені документи, які в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені слідчим суддею при накладенні арешту обставини, представником власника майна спростовано не було, а відтак слідчий суддя враховує не доведеність того, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна заявника втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування відпали.

Зважаючи на викладене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини того, що досудове розслідування триває, потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не відпала, а заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню №0000054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1