Справа № 754/2242/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/222/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Прип`ять Київської області, громадянина України,з вищою освітою, не працюючого , проживаючого та зареєстрованого

за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого:

-14.03.2022 року Деснянським районним судом м.Києва за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,

засуджено за ч. 2 ст.389 КК України до одного року обмеження волі.На підставі ст. 71, 72КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2022 і остаточно призначено покарання у виді 1 року 2 днів обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 був засуджений вироком Деснянського районного суду м.Києва від 14.03.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Даний вирок 09.06.2022 надійшов на виконання до Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області, де з метою виконання вироку ОСОБА_8 був запрошений до Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області, та 27.06.2022 ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, які йому призначено вироком Деснянського районного суду м.Києва від 14.03.2022, а також останньому роз`яснено зміст ст.ст.37, 40 КВК України, та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного покарання.

08.09.2022 ОСОБА_8 вручене направлення № 32/12/6361-22 на відбування громадських робіт до КП «По утриманню зелених насаджень» Деснянського району м.Києва та згідно направлення ОСОБА_8 мав приступити до громадських робіт 12.09.2022.

При цьому засуджений, під час ознайомлення з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

15.09.2022 директор КП «По утриманню зелених насаджень» Деснянського району м.Києва ОСОБА_10 видав наказ № 257-тр, яким прийняв ОСОБА_8 , для відбування покарання призначеного вироком суду у виді 80 годин безоплатних громадських робіт, з яким ОСОБА_8 ознайомлений під підпис, але останній більше двох разів протягом місяця на відпрацювання не з`явився.

В подальшому, 05.01.2023 ОСОБА_8 повторно вручене направлення № 32/13/164-23 на відбування громадських робіт до КП «По утриманню зелених насаджень»» Деснянського району м.Києва та згідно направлення ОСОБА_8 мав приступити до відпрацювання громадських робіт 09.01.2023, але жодного разу не з`явився.

Будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_8 свідомо ігноруючи покладене на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилитися від відбування покарання, не приступив до відпрацювання громадських робіт у КП «По утриманню зелених насаджень» Деснянського району м.Києва у вересні 2022 року та в січні 2023 року, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просивскасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч. 2 ст 389 КК України призначити покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 14.03.2022 і остаточно покарання у виді 1 року 2 днів обмеження волі.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на неправильне застосування ст. 75 КК України. Вказує, що у вироку суду не наведено жодних мотивів для застосування вимог ст. 75 КК України, а наявність такої пом`якшуючої обставини як щире каяття, не підтверджено матеріалами справи.

Вважає, що судом не надано належної уваги особі обвинуваченого, який умисно ухилився від виконання призначеного покарання у виді громадських робіт, що свідчить про схильність до вчинення суспільно-небезпечних діянь та нехтування необхідністю відбуття призначених покарань. Вважає, що застосовуючи норми ст. 71, 75 КК України суд незаконно звільнив обвинуваченого від відбуття покарання за вчинення обох кримінальних правопорушень, в тому числі того, за яке іншим судом його засуджено до реального покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 389 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч.1 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

За ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є обґрунтованими.

Згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання ОСОБА_8 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, визнання ним своєї вини, наявність пом`якшуючої обставини у виді щирого каяття.

Разом з тим, всупереч вимогам ст. 75 КК України, рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не мотивовано, не зазначено обставини, які дали суду можливість звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Окрім того, застосувавши до обвинуваченого ст. 75 КК України, суд першої інстанції фактично змінив порядок виконання вироку Деснянського районного суду міста Києва від 14.03.2022 року, яким обвинуваченому призначене покарання у виді громадських робіт, фактично звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання за вказаним вироком при тому, що йому було призначено покарання, яке слід відбувати реально, про що обґрунтовано вказав прокурор в апеляційній скарзі.

Також з слушними доводи апеляційної скарги прокурора про недоведеність наявності такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття.

Згідно зі ст. 66 КК щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного. Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

Проте, судом не звернута увага на те, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_8 розкаявся у вчиненому дієво, а не формально, оскільки знаючи про вказане кримінальне правопорушення обвинувачений не вчиняв будь-яких дій чи намагань до виконання громадських робіт.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про помилковість висновку суду про необхідність застосування до винного ст.75 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення у період відбування покарання за попереднім вироком, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, оскільки його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин вирок в частині призначення покарання ОСОБА_8 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.404,405,407,420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 ,в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 14.03.2022 та остаточно визначити покарання ОСОБА_8 у виді 1 (одного) року 2 (двох) днів обмеження волі.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою за іншим вироком, - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: Суддя: Суддя: