Справа №639/6425/24
Провадження №1-кп/639/470/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 30.07.2024 за № 0000899 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київа, громадянки України, з вищою освітою, яка проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді офіцера відділу комунікації, у військовому званні молодший лейтенант, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, порушуючи вимоги п.п 2.1 а), 12.3 та 13.1 ПДР України, 29 липня 2024 р., о 17.00 год., керуючи технічно справним автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA» р.н. НОМЕР_2 , при цьому не маючи права на його керування, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, здійснювала рух зі швидкістю приблизно 30 км/год. по пр. Новобаварському в м. Харкові зі сторони вул. Кітаєнко в напрямку вул. Клавдії Шульженка. Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинка №93, ОСОБА_5 , не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити, проявила неуважність, не дотрималася безпечної дистанції та безпечного інтервалу, при виникненні небезпеки для руху у вигляді автомобіля «ВАЗ 21070», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався попереду неї у попутному напрямку, якого вона об`єктивно спроможна була виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля або об`їзду перешкоди та допустила зіткнення з вищевказаним автомобілем, таким чином грубо порушивши вимоги п.п. 2.1 а), 12.3 та 13.1 ПДР України, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної події, у результаті якої пасажир ОСОБА_4 , отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої плечової кістки в нижній третині середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я строком 3 тижні.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнаючи свою вину та надавши відповідні показання, просила закрити провадження щодо неї на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що вона примирилася з потерпілою та відшкодувала спричинену останній шкоду, потерпіла претензій до ОСОБА_5 не має.

Потерпіла ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою в якій також просила закрити кримінальне провадження, а обвинувачену звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням та відшкодуванням спричиненої шкоди.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченої та потерпілої, які проти задоволення клопотання не заперечували, перевіривши наявність підстав для задоволення клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частина 4 статті 286 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду №12 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винуватої особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, при цьому не вимагається, щоб ними були злочини, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення; 3) вчинений злочин не належить до числа корупційних; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Крім того, неважливо, щоб особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася й активно сприяла розкриттю злочину.

Більш широке тлумачення даної норми, а саме заборона її застосування в разі вчинення певних злочинів, за наявності всіх інших, передбачених законом підстав, є неприпустимим та суперечить основній засаді судочинства - верховенству права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, застосування в кримінальному провадженні положень КПК України щодо примирення обвинуваченого з потерпілим відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний.

У відповідності до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, який вчинений вперше.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вину у вчиненні злочину ОСОБА_5 визнала в повному обсязі, не оспорюючи при цьому обставини його вчинення.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 раніше не судима, обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, повністю відшкодував потерпілій спричинену шкоду та примирилась з останнім, що підтвердила в своїй заяві та в судовому засіданні і потерпіла ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а також закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження шляхом опитування та роз`яснення обвинуваченій, потерпілій суті звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття відносно неї кримінального провадження у зв`язку з примиренням винної з потерпілою, суд переконався в добровільності та особистому волевиявленні в поданні клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України у розмірі 27262 грв. 08 коп. стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 .

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України повернути власнику.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 288, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження №0000899 від 30.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 я кості судових витрат 27 262 грв. 08 коп.

Скасувати арешт з автомобіля ВАЗ 21070 р.н. НОМЕР_3 та повернути власнику ОСОБА_6 .

Скасувати арешт з автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA» р.н. НОМЕР_2 та повернути ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1