КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/1235/24
Провадження № 1-кп/552/674/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 Київський районний суд м. Полтави у складi колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарi ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

їх захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

перекладача ОСОБА_22 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000196 та № 0002162 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 365-2 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

встановив:

У судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які слугували підставою для обрання його запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та не перестали існувати. У разі обрання ОСОБА_6 менш суворого заходу, останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

До суду надійшли заперечення захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_15 на клопотання прокурора, в яких він посилається на те, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягається вперше, постійно проживає в Україні, має похилий вік та хворобливий стан здоров`я. Внести визначену раніше судом заставу він не має можливості, оскільки на даний час не має доходу та збережень. Тривале перебування ОСОБА_6 в умовах в слідчого ізолятора погіршують його стан здоров`я. Вважає, що на даний час відпали підстави, які вказували на необхідність подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_15 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважають його необґрунтованим та безпідставним. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави до визначеного ч. 5 ст. 182 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , підтримав свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, інших учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчуються 28 жовтня 2024 року. У зв`язку з чим виникло питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У своєму клопотанні про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі. ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, не має зареєстрованого майна та законних джерел доходів в Україні. З урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні ще не розпочато, обвинувачені, потерпілі та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_6 перебуваючи на волі може чинити тиск на інших обвинувачених, потерпілих та свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує доводи сторони захисту, а саме те, що обвинувачений тривалий час проживає в Україні, має літній вік та ряд захворювань, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі. Отже зазначені доводи сторони захисту не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

На думку суду, застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

В той же час, при визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує за інкриміновані кримінальні правопорушення. Тому, з огляду на відсутність сталих та постійних джерел доходів у обвинуваченого, повідомлення суду про те, що визначена попередніми рішеннями сума застави є непомірним тягарем для нього та враховуючи тривалість перебування під вартою ОСОБА_6 , суд вважає за можливе зменшити розмір застави до 10 000 000 (десяти мільйонів) гривень, що на думку суду, є достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та не може бути завідомо непомірним для них.

У разі внесення суми застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 181-183, 199, 314-316,331 КПК України, суд

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 грудня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 10 000 000 (десять мільйонів) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення ухвали.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із місця Києва без дозволу суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із свідками та обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченими та їх захисниками протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_23