Справа № 487/5899/24
Провадження № 1-кп/487/688/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючий суддя -ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурори -ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачені - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисники -ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва судове засідання по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 05.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки заявлені раніше ризики відповідно до ст.177 КПК України відносно нього не відпали.

Захисники та обвинувачені проти задоволення клопотання не заперечували, просили змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, пояснення захисників обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах обраного запобіжного заходу, приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, з наступних підстав.

Запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи.

У відповідності до п. 9 Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК.

Підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачені раніше не судимі, мають постійне місце проживання, характеризується позитивно.

За таких обставин, суд, що з урахуванням ризику переховування від суду та перешкоджання судовому розгляду, у тому числі й впливу на свідків, приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, обвинуваченому, слід продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не залишати місце постійного проживання, без дозволу суду; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілим, свідками.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

В судовому засіданні від захисника ОСОБА_8 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав вказане клопотання.

Прокурор та інші учасники судового процесу проти задоволення клопотання не заперечували.

Суд заслухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що ОСОБА_7 перебуває під вартою. Вирок у відношенні останнього не ухвалено, триває судовий розгляд.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Злочин в якому обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до категорії злочинів особливо тяжких. У матеріалах справи відсутні відомості про його ухилення від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, він не перешкоджав встановленню істини у справі, яка розслідувалась.

Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо зміни чи обрання дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров"я, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості.

З урахуванням того, що відсутні дані про те, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання.

З урахуванням викладеного суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений у разі зміни запобіжного заходу, зможе вплинути на потерпілого чи свідків, чи ухилитись від суду.

За таких обставин, суд, що з урахуванням ризику переховування від суду та перешкоджання судовому розгляду, у тому числі й впливу на потерпілих, приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, обвинуваченому, слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не залишати місце постійного проживання, без дозволу суду, в робочі, вихідні та святкові дні цілодобово; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілими, свідками.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 201, 331, 392, суд, - -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Радісна, 3 зал судових засідань №3) на 24.07.2024 р. о 13-00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження для участі в судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження строку у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, крім часу відвідування лікаря строком на 60 діб до 18.09.2024 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Працівникам органу Національної поліції з метою здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 , стосовно якого обраний запобіжний захід - домашній арешт надається право з`являтися в житло обвинуваченого ОСОБА_6 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Клопотання прокурора про продовження строку у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 обраний відносно неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб до 18.09.2024 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Попередити обвинувачену ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Працівникам органу Національної поліції з метою здійснення контролю за поведінкою обвинувачену ОСОБА_5 , стосовно якого обраний запобіжний захід - домашній арешт надається право з`являтися в житло обвинувачену ОСОБА_5 , розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 обраний відносно нього запобіжний захід - тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці до 18.09.2024 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Попередити обвинуваченого ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Працівникам органу Національної поліції з метою здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_7 , стосовно якого обраний запобіжний захід - домашній арешт надається право з`являтися в житло обвинуваченого ОСОБА_7 , розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

ОСОБА_7 звільнити з під варти негайно.

Вважати ОСОБА_7 таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Про виконання ухвали повідомляти суд з періодичністю один раз на два тижні.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1