Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-в/733/92/24
Єдиний унікальний №733/1952/23
Ухвала

Іменем України

15 листопада 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку ст.107 КПК України справу за клопотанням (поданням) Прилуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням за діяння у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь

В С Т А Н О В И В:

До Ічнянського районного суду надійшло подання начальника Прилуцького районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення його від покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь.

Подання мотивоване тим, що вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27.12.2023 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за крадіжки , які мали місце 30.10.2023, 01.11.2023 та 02.11.2023 року.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, на суму до 2481 грн. гривень) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за статтею 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вироком суду засуджений за вчинення декількох крадіжок , однак кожен з епізодів крадіжок, на момент вчинення не перевищував вказаний розмір, визначений вимогами законодавчих актів, тому слід вважати, що караність даного діяння за законом, який існує на цей час усунена, а тому засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання, відповідно до ч.2 ст. 74 КК України.

У судове засідання засуджений ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Начальник Прилуцького районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області надала суду заяву про розгляд подання без її участі та просила задовольнити подання.

Прокурор надав заяву про розгляд подання без його участі.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх

осіб, які беруть участь у судовому засіданні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, оцінивши докази, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74КК України (п.13 ч.1ст.537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 КК України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст.537цього Кодексу.

09.08.2024 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів"№ 3886-IXвід 18.07.2024 р.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та станом на 2023 рік становило 2684 грн.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1ст. 5 КК України).

Судом встановлено, що вироком Ічнянського районного суду від 27.12.2023 року ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.185, ст. ст.75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком у два роки.

ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за те, що він 30.10.2023 року викрав 1300 грн. грошових коштів , 01.11..2023 року викрав чуже майно шляхом крадіжки вартістю 1557,90грн., 02.11.2023 року викрав чуже майно на суму 890 грн. що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення. Отже, діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 перестали бути кримінально караними.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1ст.5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст.74КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та звільненню засудженої за діяння, караність якого законом усунена, від покарання, призначеного вироком (ч. 2 ст. 74 КК України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання начальника Прилуцького районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від покарання, призначеного вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів із дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Cуддя ОСОБА_1