Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/501/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу представника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Третього слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого в місті Миколаєві щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 21.08.2024 року.

ВСТАНОВИЛА:

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда на бездіяльність службових осіб Третього слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого в місті Миколаєві щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 21.08.2024 року. Скаргу обґрунтовано тим, що солдат ОСОБА_6 самовільно залишив місце несення служби 12 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 вересня 2024 року, відмовлено у задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Третього слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого в місті Миколаєві щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 21.08.2024 року.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що повідомлення скаржника про притягнення солдата до кримінальної відповідальності за своїм змістом і суттю, не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення особою саме кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки. Викладені в повідомленні відомості не свідчать про кримінальну протиправність діянь та їх караність за кримінальним законом, у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Отже відомості зазначені у заяві скаржника від 21.08.2024 року не містять відомостей стосовно вчинення солдатом ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі представник ВЧ просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою задовольнити його скаргу та зобов`язати відповідальних осіб внести відомості в ЄРДР зазначені у заяві від 21.08.2024 відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 407 Кримінального Кодексу України, яке вчинив солдат ОСОБА_6 .

Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до рапорту командира 12 запасної роти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 стало відомо, що 17.04.2024 року солдат ОСОБА_6 солдат резерву 1 резервного взводу 12 запасної роти військової частини НОМЕР_1 не прибув із тимчасового місця служби роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , до місця дислокації підрозділу 12 запасеної роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 . Первинні пошукові заходи щодо розшуку солдат ОСОБА_6 позитивних результатів не дали. Співслужбовці місце знаходження не знають. Зв`язок з ним та його родичами відсутній. Про свої дії та наміри нікого не повідомляв. Вище вказаний військовослужбовець вчинив самовільне залишення місця служби військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , без особистої зброї в невідомому напрямку. Отже солдат резерву 1 резервного взводу 12 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_6 17.04.2024 вчинив дії, в яких вбачаються формальні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 Кримінального Кодексу України - Самовільне залишення військової частини або місця служби. За вказаним фактом військовою частиною НОМЕР_1 до ТУ ДБР у м. Миколаєві за вих. № 4533/11/2024/5238 від 21.08.2024 направлено заяву (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення. Заява (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення направлена до ТУ ДБР у м. Миколаєві поштовим відправленням № 843 від 22.08.2024, яке отримано адресатом 30.08.2024.

Наявність в діях зазначеного військовослужбовця формальних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, підтверджується матеріалами службового розслідування, наданими органу досудового розслідування разом із вищенаведеною заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя матеріали заяви з органу досудового розслідування не витребував, обставини та мотиви, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР офіційно не досліджував та прийняв передчасне рішення, відмовивши у задоволенні скарги військової частини НОМЕР_1 .

Прокурор та представник ВЧ, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли та заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали скарги, зваживши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог статті 214 КПК України слідчий прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 розділу 3 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 6 квітня 2016 року № 139, передбачено, що внесення відомостей до реєстру здійснюється на заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Тобто, законодавцем чітко встановлено часові межі, протягом яких заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви чи повідомлення.

Таким чином, чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як вбачається з матеріалів скарги, відповідно до рапорту командира 12 запасної роти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 стало відомо, що 17.04.2024 року солдат ОСОБА_6 солдат резерву 1 резервного взводу 12 запасної роти військової частини НОМЕР_1 не прибув із тимчасового місця служби роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , до місця дислокації підрозділу 12 запасеної роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 . Первинні пошукові заходи щодо розшуку солдат ОСОБА_6 позитивних результатів не дали. Співслужбовці місце знаходження не знають. Зв`язок з ним та його родичами відсутній. Про свої дії та наміри нікого не повідомляв. Вище вказаний військовослужбовець вчинив самовільне залишення місця служби військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , без особистої зброї в невідомому напрямку. Отже солдат резерву 1 резервного взводу 12 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_6 17.04.2024 вчинив дії, в яких вбачаються формальні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 Кримінального Кодексу України - Самовільне залишення військової частини або місця служби.

За вказаним фактом військовою частиною НОМЕР_1 до ТУ ДБР у м. Миколаєві за вих. № 4533/11/2024/5238 від 21.08.2024 направлено заяву (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення.

Заява (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення направлена до ТУ ДБР у м. Миколаєві поштовим відправленням № 843 від 22.08.2024, яке отримано адресатом 30.08.2024.

Визначений ч. 1 ст. 214 КПК України строк для внесення відповідних відомостей до ЄРДР закінчився 31.08.2024. Однак станом на 02.09.2024 ТУ ДБР у м. Миколаєві не повідомило військову частину НОМЕР_1 ані про отримання та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення за вих.№ 4533/11/2024/5238 від 21.08.2024, ані про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за вказаним у заяві (повідомленні) фактом.

Отже, відомості за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Після чого військова частина НОМЕР_1 звернулась до слідчого судді, зі скаргою на бездіяльність Третього слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого в місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР згідно повідомлення в/ч НОМЕР_1 про те що в діях солдата ОСОБА_6 вбачається склад кримінального правопорушення за ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 вересня 2024 року, відмовлено у задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Третього слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого в місті Миколаєві щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 21.08.2024 року.

Перевіривши матеріали скарги колегія суддів доходить висновку, що слідчим суддею, під час розгляду скарги представника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , не було взято до уваги положення абзацу двадцять четвертого підпункту 1.1 пункту 1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17), у якому зазначається, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Крім того, в абзаці двадцять другому підпункту 1.1 пункту 1 вказаного Узагальнення зазначається, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до статті 284 КПК України.

З огляду на стадію кримінального провадження, а також беручи до уваги питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги, оцінка у процесуальних рішеннях слідчого судді фактичних обставин є неприпустимою. У зв`язку із цим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, недостатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину.

Варто зазначити, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарги ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, слідчому судді необхідно було врахувати, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення. Уповноважені органи зобов`язані лише здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею залишено поза увагою, що частина перша статті 214 КПК України містить імперативний припис, згідно із яким слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Частиною четвертою цієї норми КПК України встановлено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги представника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , слідчий суддя об`єктивно не з`ясував обставин справи, не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, за наявності лише загальних вимог до заяв чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у переважній більшості випадків у разі встановлення факту звернення із заявою та констатації факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в межах регламентованого ст. 214 КПК 24-годинного строку, та взагалі не навів належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді скасуванню.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Третього слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого в місті Миколаєві щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 21.08.2024 року скасувати.

Зобов`язати уповноважену службову особу Третього слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого в місті Миколаєві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, яке викладене в повідомлені військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2024 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)