Справа № 163/2786/21
Провадження № 1-кс/163/739/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області скаргу потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області в кримінальному провадженні № 0000230,

в с т а н о в и в :

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся в Любомльський районний суд Волинської області із скаргою на бездіяльність дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , яка полягає у затягуванні розслідування в кримінальному провадженні №0000230.

Скаргу обґрунтовує тим, що 08.08.2021 року по факту нанесення йому тілесних ушкоджень було відкрито кримінальне провадження №0000230, з дня якого минуло понад 3 роки, однак на час подання скарги, станом на 28.10.2024, жодна особа не була притягнута до відповідальності.

Вважає таку поведінку дізнавача протиправною, такою, що порушує його права як потерпілого, та просить зобов`язати дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 прийняти рішення щодо притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за вчинення відносно нього злочину.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Дізнавач проти задоволення скарги заперечив та просив у її задоволенні відмовити за безпідставністю, вказавши, що досудове розслідування кримінального провадження №0000230 триває.

Заслухавши пояснення потерпілого та дізнавача, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Сектором дізнання відділення поліції №1 Ковельского РУП ГУНП у Волинській області розслідується кримінальне провадження №0000230, внесене до ЄРДР 08.08.2021 за ч.2 ст.125 КК України.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

В даному кримінальному провадженні потерпілим є ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У випадках передбачених ст.276 КПК України в кримінальному провадженні здійснюється повідомлення про підозру, зокрема у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування з моменту початку досудового розслідування було вчинено ряд процесуальних дій, зокрема: допитано потерпілого, допитано свідків, проведено судово-медичні експертизи.

Разом з цим, з моменту одержання 20.08.2024 року висновку судово-психіатричної експертизи №242 дізнавачем не вчинено жодних дій, спрямованих на завершення досудового розслідування.

Наявні в матеріалах кримінального провадження вказівки прокурора від 29.10.2024 року аналогічні вказівкам від 28.06.2023 року, а також аналогічні вимогам клопотання захисника потерпілого, які були задоволені постановою дізнавача від 20.09.2022 року, однак протягом майже двох років виконані не були, що явно свідчить про недотримання дізнавачем розумних строків, які об`єктивно необхідні для виконання таких процесуальних дій та прийняття за результатами їх проведення процесуальних рішень, спрямованих на закінчення досудового розслідування.

Також вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що фактично дізнавачем задовольнялись клопотання потерпілого та його представника, однак таке задоволення клопотань носило формальних характер, оскільки будь-яких дій спрямованих на швидке вирішення поставлених у клопотаннях питань дізнавачем зроблено не було.

Отже, розслідування у цій справі триває понад три роки з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (08.08.2021). Відповідно до ст. 28 КПК України, кожне провадження має здійснюватися у розумні строки, що є об`єктивно необхідними для повного та швидкого розслідування. Однак у даній ситуації строк розслідування значно перевищує розумні межі без обґрунтованої причини.

Наявні вказівки прокурора від 29.10.2024 року, аналогічні до вказівок, наданих раніше (від 28.06.2023), та схожі на вимоги клопотання захисника потерпілого, залишаються невиконаними. Це свідчить про те, що дізнавач не виконує процесуальних дій, необхідних для завершення розслідування, що є порушенням процесуальних обов`язків.

З часу отримання висновку судово-психіатричної експертизи №242 (20.08.2024) дізнавач не вчинив жодних дій, спрямованих на завершення розслідування. Згідно з положеннями КПК, дізнавач зобов`язаний діяти швидко й ефективно, особливо після отримання ключових доказів у справі.

Затягування розслідування порушує права потерпілого на доступ до правосуддя та належний захист своїх інтересів. Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є, зокрема, захист прав і свобод учасників, а затримка без належних причин є порушенням цього обов`язку.

Разом з цим, щодо вимоги зобов`язати дізнавача повідомити винним особам про підозру у вчиненні злочину, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечуючи ефективний доступ до правосуддя, за результатами розгляду скарги потерпілого на бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні слідчий суддя, відповідно до положень ст. 307 вказаного Кодексу, може: скасувати рішення слідчого, зобов`язати слідчого вчинити певну дію, зобов`язати припинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень вторгатися в дискреційні повноваження слідчого та прокурора в кримінальному провадженні, визначені положеннями ст. 276, 278 КПК України.

Повідомлення про підозру - це система процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами та способами.

Викладена в письмовому повідомленні підозра служить підґрунтям для початку реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. У підозрюваного з`являються можливості впливати на зміст підозри та на подальше формулювання обвинувачення у обвинувальному акті, яким завершується досудове розслідування. Сформульована підозра встановлює межі здійснення слідчим і прокурором обвинувальної діяльності, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість більш цілеспрямовано реалізовувати функцію захисту.

Із системного аналізу норм глави 22 КПК України вбачається, що одним із етапів процедури здійснення повідомлення про підозру особі є етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з ч. 1 ст. 276 цього Кодексу, дотримання процесуальних гарантій під час проведення тих чи інших слідчих або оперативно-розшукових дій або застосування запобіжних заходів, які вчинялись до моменту здійснення такого повідомлення. На цьому етапі відбувається формування волевиявлення уповноваженої посадової особи (дізнавача або прокурора) про необхідність здійснення повідомлення про підозру.

Вищезазначене свідчить проте, що право прийняття рішення про повідомлення особі про підозру належить до дискреційних повноважень дізнавача та прокурора в кримінальному провадженні.

За таких обставин, для забезпечення ефективного досудового розслідування, з урахуванням конкретизації вимог скарги потерпілим, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга останнього яка полягає у затягуванні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 на етапі прийняття рішення щодо необхідності здійснення повідомлення про підозру підлягає задоволенню, оскільки із досліджених матеріалів та пояснень дізнавача та потерпілого, очевидним є те, що дізнавач затягує прийняття рішення щодо необхідності здійснення повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст.303- 307, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача, яка полягає у затягуванні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 на етапі прийняття рішення щодо необхідності здійснення повідомлення про підозру, задовольнити.

Визнати бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні №0000230, яка полягає у невиконанні процесуальних дій, передбачених КПК України, незаконною та такою, що порушує права потерпілого ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити керівнику органу досудового розслідування та прокурору для контролю та ефективності досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений о 17:00 годині 05.11.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1