Номер провадження 1-в/404/147/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому матеріали за поданням начальника Фортечного РВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Начальник Фортечного РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області звернулась до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного судом покарання за діяння, караність якого законом усунена, посилаючись на те, що ОСОБА_3 визнаний винним вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.01.2024 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до наведених у поданні мотивів, Законом України від 18.07.2024 року №3886-IX декриміналізовано діяння, за яке ОСОБА_3 засуджено вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.01.2024 за ч.4 ст.185 КК України, оскільки вартість майна, що є предметом правопорушення, згідно зі ст.51 КУпАП у редакції даного закону відповідає дрібній крадіжці, що має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності та не є кримінально каранним.

Зважаючи на викладене, начальник Фортечного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області просить привести вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.01.2024 у відповідність до Закону №3886-ІХ від 18.07.2024, звільнивши засудженого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Прокурор, представник органу пробації та засуджений просили задовольнити подання з підстав, наведених у ньому.

Дослідивши матеріали подання, суд прийшов до наступного.

Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд відповідно до ч.2 ст.539 цього Кодексу має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2, 3 ст.74 КК України.

Згідно вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

За змістом вищезазначених норм, зміни до законодавства, внесені Законом №3886-IX, призвели до часткової декриміналізації діянь, зокрема передбачених ст.185 КК України, оскільки скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння внаслідок правопорушення меншої матеріальної шкоди у вигляді вартості викраденого майна, ніж встановлено верхньою межею диспозиції ч.2 ст.51 КУпАП в розмірі 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3028 грн.

Вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.01.2024 року ОСОБА_3 визнано винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до вироку ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна вартістю 2600 гривень, чим завдав таким чином потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX, з урахуванням положень ст. 5 КК України, на теперішній час кримінально караним є крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2023 році, якщо вартість майна - предмету кримінального правопорушення становить більше 2684 (1342*2=2684).

Водночас, як зазначалось вище, вартість майна, за крадіжку якого ОСОБА_3 засуджений вироком Кіровоського районного суду м.Кіровограда від 22.01.2024, становить 2600 грн., тобто менше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який встановлено на моменти вчинення відповідного діяння.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, зважаючи на те, що Закон №3886-IX поліпшує становище засудженого, який відбуває покарання, оскільки усуває караність вчиненого ним діяння, суд вважає вказаний закон таким, що має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню у порядку, передбаченому ч.2 ст.74 КК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд вважає, що подання слід задовольнити.

Керуючись ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Фортечного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.01.2024 року на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1