Справа № 192/1901/24
Провадження № 1-кп/192/143/24
Ухвала

Іменем України

19 липня 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000360 від 21 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Ганно-Мусіївці Солонянського району Дніпропетровської області, є громадянином України, має повну середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, інших осіб не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час утримується у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

встановив:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000360 від 21.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання, у якому просив продовжити ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, за місцем його мешкання: АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 21.09.2024. Під час підготовчого судового засідання прокурор клопотання уточнив, за змістом його пояснень зазначення у клопотанні «у межах строку досудового розслідування» є технічною помилкою.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23.04.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 21.06.2024 включно та покладені обов?язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду на кожний виклик; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2024 строк застосування запобіжного заходу продовжено до 21.07.2024.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що з урахуванням його молодого віку, відмінного стану здоров?я, відсутності у нього міцних соціальних зв?язків, може свідчити про можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду протягом тривалого часу.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків - очевидців дорожньо-транспортної події, від показань яких безпосередньо залежить з?ясування всіх обставин кримінального правопорушення, у т.ч. час, місце кримінального правопорушення, винуватість підозрюваного, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які є обставинами, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 може здійснювати вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, або схиляти їх надати неправдиві покази, змінити показання або взагалі відмовитися від давання будь-яких показів.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що, зважаючи на його особисті, ділові та інші якості, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, у т.ч. не з?являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, своєю поведінкою сприяти затягуванню досудового розслідування та порушенню розумних строків у кримінальному провадженні.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 , грубо порушив правила дорожнього руху, зокрема, не маючи права керувати транспортними засобами, керував легковим автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись зі значним перевищенням допустимої швидкості. Таким чином, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 має можливість надалі керувати транспортними засобами, що дає змогу в подальшому останньому вчинити інше кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Прокурор вважає, жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.

Захисник у підготовче судове засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просив підготовче судове засідання провести без його участі, а також повідомив, що не заперечує проти продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання та розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу без участі захисника та не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, з усіма обставинами, викладеними у клопотанні погодився.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, застосованого обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що 23 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, в межах строку досудового розслідування, до 21.06.2024, та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язано підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.

20 червня 2024 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі продовжив дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування до 21.07.2024 включно, та постановив покласти на останнього згідно ч. 5 ст. 194 КПК України такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.

Продовжуючи запобіжний захід, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні. Слідчий суддя зазначив, що про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України, в саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків, на думку слідчого судді, є мінімальним, оскільки ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, відшкодував частково завдану кримінальним правопорушення шкоду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що, зважаючи на його особисті, ділові та інші якості, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, у т.ч. не з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, своєю поведінкою сприяти затягуванню досудового розслідування та порушенню розумних строків у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також зазначив, що, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, стороною обвинувачення не доведений та наразі нічим не підтверджений.

Суд вважає, що на теперішній час не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Залишається ризик незаконно впливу обвинуваченого на свідків, враховуючи, що вони ще не допитані судом. Зважаючи на його особисті, ділові якості, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, у т.ч. своєю поведінкою сприяти порушенню розумних строків у кримінальному провадженні. Тобто, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, на думку суду, на теперішній час не доведений прокурором ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 має можливість надалі керувати транспортними засобами, що дає змогу в подальшому останньому вчинити інше кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту. Доводи прокурора у даному разі ґрунтуються на припущеннях та нічим не підтверджені.

Судом не встановлено обставин, які давали б підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Тому продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого за вказаних обставин є виправданим. Такий запобіжний захід відповідає завданням кримінального провадження, встановленим обставинам, особі обвинуваченого, меті застосування запобіжного заходу запобіганню зазначеним ризикам та забезпеченню належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, суд вважає, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого потрібно продовжити до 19 вересня 2024 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого, а тому клопотання прокурора, зважаючи на викладені обставини, підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 315 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосовного відносно ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до 19 вересня 2024 року з покладенням на нього згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України таких обов`язків:

прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора;

не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора, суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Строк дії ухвали встановити до 19 вересня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання направити до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1