Провадження № 1-кс/344/7182/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000347 від 24.05.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що упродовж 2014-2023 років ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі.

12 березня 2019 року ОСОБА_7 набула у особисту приватну власність об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_1 , яку їй подарувала її сестра - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2023 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зареєстрований 19 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хмельницького району реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 5, свідоцтво про одруження 1-БВ № 117216 розірвано.

30.08.2024 ОСОБА_6 при укладенні нового шлюбу з ОСОБА_9 змінив своє прізвище на ОСОБА_10 .

В один із днів в кінці квітня 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) раніше судимий за вчинення особливо тяжких злочинів ОСОБА_4 , розуміючи, що квартира АДРЕСА_2 , згідно вимог ст. 57 Сімейного кодексу України є особистою приватною власністю його колишньої дружини ОСОБА_7 , вирішив заволодіти таким чужим майном у незаконний спосіб, шляхом його вимагання.

10 травня 2024 року близько 16 год 40 хв ОСОБА_4 прийшов до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливими мотивами, в умовах воєнного стану, незаконно, з погрозою насильства над останньою, висунув потерпілій незаконну вимогу про передачу йому чужого майна та права на майно, а саме: квартири АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 1 507 783 грн.

При цьому, у зв`язку із відмовою ОСОБА_7 здійснювати перереєстрацію належної їй на праві особистої приватної власності квартири, ОСОБА_4 під час вимагання застосував до неї фізичне насильство у вигляді побоїв, а саме: викручував руки, душив, наніс п`ять ударів руками в область голови, та два удари ногою в область кінцівок потерпілої, а також погрожував вбивством та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, зокрема облити обличчя кислотою та спалити її у помешканні.

Вчинення указаних протизаконних дій по відношенню до ОСОБА_7 . ОСОБА_4 припинив лише після усної згоди потерпілої перереєструвати квартиру АДРЕСА_1 , на нього. При цьому, така згода надана потерпілою у результаті існування реальної загрози її життю та здоров`ю, оскільки ОСОБА_4 був раніше судимий за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, а тому погрози останнього ОСОБА_7 сприймала за правдиві.

Однак, у подальшому, обдумавши протизаконні дії свого колишнього чоловіка потерпіла ОСОБА_7 вирішила не відчужувати належну їй квартиру на користь ОСОБА_4

22 травня 2024 року ОСОБА_7 з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернулась до правоохоронних органів та повідомила про факт незаконного вимагання її майна ОСОБА_4 .

Проте ОСОБА_4 не припинив своїх протизаконних дій та упродовж червня 2024 року під час зустрічей та телефонних розмов з ОСОБА_7 продовжив вимагати передачі йому у власність нерухомого майна останньої, а саме квартири АДРЕСА_2 , висловлюючи неодноразові погрози насильства над потерпілою, пошкодження та знищення належного їй майна, заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень або вбивства.

Зокрема продовжуючи вчинення свого злочинного діяння, 24 червня 2024 року у період часу близько з 12 год. 45 хв. до 13 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з погрозою застосування насильства щодо ОСОБА_7 та знищення або пошкодження її майна, вимагав негайної передачі йому у власність квартири АДРЕСА_2 та зажадав документи, що засвідчують право власності на указане майно. Після відмови ОСОБА_7 надати такі документи про право власності ОСОБА_4 знову застосував до потерпілої фізичне насильство, а саме почав тягати її за волосся, виражатися нецензурною лексикою та відібрав її мобільний телефон. При цьому, ОСОБА_7 боячись за своє життя та здоров`я, намагалась залишити приміщення квартири, однак ОСОБА_4 схопив її за руки, вкусив у ділянку спини та силою затягнув до кімнати квартири, де продовжив тягати потерпілу за волосся.

При цьому в указаний період часу ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_7 , з метою залякати потерпілу та схилити її до передачі у власність квартири АДРЕСА_1 , знищив та пошкодив майно, яке перебувало у зазначеній квартирі, а саме розбив дзеркало, вазу з квітами, пилосос, монітор марки «Samsung», окуляри, дві фото рамки.

У свою чергу ОСОБА_7 , побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою подальшого запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, сприйнявши вимагання останнього як реальні та з метою збереження свого життя, здоров`я та майна надала згоду на відчуження на його користь належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_2 , написавши під примусом нападника відповідну письмову розписку.

Наступного дня, 25.06.2024 у період часу з 09 год. 20 хв. до 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знову прийшов за місцем проживання ОСОБА_7 та перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , продовжив свої умисні злочинні дії по вимаганню чужого майна - квартири АДРЕСА_2 , яка перебувала в особистій приватній власності останньої. Зокрема у зв`язку із зволіканням ОСОБА_7 у передачі цього майна, він знову звернувся до неї з незаконними вимогами щодо негайного надання у його розпорядження документів на даний об`єкт нерухомості, а після відмови потерпілої віддати такі документи, застосував до неї фізичне насильство, а саме незаконно забороняв їй залишати житло, тягав ОСОБА_7 за волосся та наніс їй один удар рукою в область голови, у зв`язку із чим остання відчула сильний фізичний біль.

02 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець смт. Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше неодноразово судимому, а саме: 30.05.2008 Апеляційним судом Хмельницької області за вчинення злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна (18.11.2008 року вирок змінено Верховним Судом України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна); 12.07.2013 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за ст. 391 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за ухвалою Верховного Суду України від 18.11.2008 та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 5 місяців з конфіскацією майна (звільнений з місць позбавленні волі 28.12.2020).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання. Вказав що між сторонами виник спір який необхідно вирішувати у цивільному судочинству. Підозра та ризики зазначені прокурором є не обґрунтованими. Просив застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що дійсно мав розмову із потерпілою, як колишньою дружиною, щодо перепису квартири, яка набута ними під час шлюбу за його кошти, а не кошти потерпілої. Якщо і висловлював якісь погрози в її сторону, то це лише на емоційній основі. Просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Причетність до вказаного злочину ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , протоколах допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності..

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлюючи, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, може вчинити такі дії. ОСОБА_4 тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення умисних особливо тяжких злочинів та знає тяжкість такого покарання, і може вчиняти навмисні дії щоб ухилитись від слідства та суду;

п. 3 - незаконно впливати на потерпілу та свідків, з якими добре знайомий та знає їхні контактні данні та місця проживання. Зокрема потерпіла ОСОБА_7 є його колишньою дружиною, до якої під час вчинення злочину він застосовував погрози та фізичне насильство. Свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_8 підозрюваний також дуже добре знає, володіє інформацією про їхні адреси проживання та інші контактні данні.

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі, має тісні зв`язки із іншими особами, що вчиняли злочини. Зокрема ОСОБА_4 після відбуття покарання за вчинення злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ст. 391 КК України, звільнений з Райківецької ВК Хмельницької області (№ 78) 28.12.2020. Після цього, 23.11.2023 стосовно нього знову обирався забіжний захід вигляді тримання під вартою за клопотанням слідчих ГСУ СБ України за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. 17.04.2024 ОСОБА_4 звільнений з ДУ «Київський СІЗО» під заставу в сумі 605 600 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин із погрозою застосування насильства над потерпілим, пошкодження та знищення його майна, вчиненому з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, в умовах воєнного стану, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, а тому застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 , вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, наявність інших судимостей, що тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі, має тісні зв`язки із іншими особами, що вчиняли злочини, 17.04.2024 ОСОБА_4 звільнений з ДУ «Київський СІЗО» під заставу в сумі 605600 грн.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України). Підозрюваний не був попередньо затриманий, а тому, строк тримання під вартою слід рахувати з 02 жовтня 2024 року.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 30листопада 2024 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали буде оголошено 03.10.2024 о 16.00 год.