Провадження № 11-кп/824/2101/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

перекладач ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу з уточненнями захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_14 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 28 січня 2023 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що зазначені прокурором ризики продовжують існувати, оскільки під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть ухилитися від органу досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. Сукупність даних про особи обвинувачених, їх репутації, даних про можливість ухилення від суду, разом із тяжкістю пред`явленого обвинувачення, свідчить про те, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, які і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід, тому суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених ще на 60 днів.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу з уточненнями, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022 року.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала суду є прийнята з грубими порушеннями норм процесуального права, оскільки обвинуваченим не вручалось клопотання про продовження строку тримання під вартою, останній не розуміють української мови і взагалі їх незрозумілий зміст клопотання та причини його подання.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_11 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали позицію свого захисника,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, захисником обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_11 порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Печерського районного суду міста Києва від 30.11.2022 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до 28.01.2023 фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст.177, ч.1 ст.194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу, суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені захисником у апеляційній скарзі.

Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Печерського районного суду міста Києва від 30.11.2022 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу з уточненнями захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4