У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 419/1450/15

№ 1-в/183/354/24

08 жовтня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області подання заступника начальника відділу № 20 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувальної вироку стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, засудженого 04 листопада 2015 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання заступника начальника відділу № 20 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , яке мотивоване тим, що 07.12.2015 до Сєвєродонецького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Луганській області (після реорганізації - відділ № 20 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях) з Новоайдарського районного суду Луганської області на виконання надійшли розпорядження та вирок від 04.11.2015, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України Новоайдарський районний суд Луганської області зобов`язав засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-

виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,

-періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

24.02.2022 з початком повномасштабного вторгнення російською федерацією на територію України м. Сєвєродонецьк Луганської області було тимчасово окуповано. Всі паперові особові справи засуджених були втрачені, в тому числі особова справа ОСОБА_4 .

Після отримання доступу до особових справ засуджених, що перебувають на обліку відділу № 20, в Єдиному реєстрі засуджених та осіб, узятих під варту, було встановлено, що особова справа ОСОБА_4 в електронному вигляді також відсутня.

Відділом № 20 були вжиті всі можливі заходи для відновлення особової справи, та після проведення яких, було встановлено, що під час іспитового строку ОСОБА_4 порушував обов`язки покладені на нього судом, за результатом чого до Сєвєродонецького міського суду Луганської області було направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком покарання.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.09.2018 ОСОБА_4 оголошено у розшук, розгляд подання зупинено до розшуку засудженого.

Станом на 23.09.2024 ОСОБА_4 продовжує перебувати на обліку відділу, іспитовий строк закінчився 04.11.2018.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України строк давності виконання покарання у виді позбавлення волі для засудженого ОСОБА_4 сплив ще 04.12.2020, узв`язку з чим представник органу з питань пробації звернувся до суду.

Заступник начальник відділу № 20 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд подання у її відсутність, одночасно зазначивши, що подання підтримує та просить його задовольнити.

В судове засідання прокурор ОСОБА_6 не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд подання у її відсутність, одночасно зазначивши, що просить вирішити питання, порушенні в поданні органу пробації, на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду подання, причини неявки суду не повідомив.

Таким чином, неявка в судове засідання представника органу пробації, прокурора та засудженого за вищевказаних обставин у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши подання та характеризуючи матеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до Розпорядження Верховного суду від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Сєвєродонецького міського суду Луганської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 04.11.2015 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у позбавлення волі строком на п`ять років, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

Вирок набрав законної сили у встановленому законом порядку 04.12.2015.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України особа, у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом п`яти років.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового кримінального правопорушення.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування узгоджується з ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на цей час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 04.11.2015, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що подання відділу № 20 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 04.11.2015 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання заступника начальника відділу № 20 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувальної вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 04 листопада 2015 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1