1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4782/23 1-кс/335/3860/2024
09 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_3 ,
представника власників майна адвоката ОСОБА_4 ,
29.06.2023 т.в.о. слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 05.06.2023 №335/4782/23 (1-кс/335/1427/2023) було проведено обшук за місцем фактичного знаходження автомайстерні, боксів для зберігання автомобілів та офісного приміщення ТОВ «Автолідер СВ» (код: 43447788) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 7 (координати розташування 47.794334,35.178156 (47°47'39.6"N 35°10'41.4"E)), в ході якого було виявлено та вилучено окрім іншого належний ОСОБА_3 мобільний телефон «iPhone 11» imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 .
Крім того, 29.06.2023 слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 05.06.2023 №335/4782/23 (1-кс/335/1430/2023) було проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання менеджера ТОВ «Автолідер СВ» ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 та мобільний телефон «iPhone 13 Pro Max» imei: НОМЕР_5 ) НОМЕР_6 , 2) НОМЕР_7 із сім-картою № НОМЕР_8 , які належать ОСОБА_6
05.07.2023 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя у справі № 335/4782/23 провадження 1-кс/335/1682/2023 накладено арешт на вказані мобільні телефони та банківську картку.
З часу вилучення вказаного майна та накладення на нього арешту минув значний проміжок часу, однак протягом такого тривалого часу не було встановлено приналежності вилученого майна до кримінального правопорушення, разом з цим тривалість перебування особистого майна ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у слідства, порушує право останніх на користування та володіння власним майном. Вважає, що орган досудового розслідування мав достатньо часу для зняття та копіювання з електронних пристроїв інформації, та можливість перевірити відповідність іншого майна до приналежності до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-2 КК України, тому потреба у подальшому арешті майна для забезпечення його збереження відсутня.
А тому, заявник вважає, що існують підстави для скасування арешту майна, який накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05.07.2023 року на вказане у клопотанні майно.
В судовому засіданні представник власників майна адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_3 клопотання підтримали, посилаючись на обставини викладені в матеріалах клопотання.
В судовому засіданні слідча ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись, що наразі підстави для арешту вище переліченого майна не відпали.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення сторони заявника та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Використовуючи вищевказані підприємства та благодійну організацію, ОСОБА_10 з метою отримання прибутку налагодив продаж на території України гуманітарної допомоги, а саме автомобілів, які ввозяться з країн Європи для потреб ЗСУ, у той час як фактично продаються на території України за грошові кошти.
При цьому відправником та донором вказаної гуманітарної допомоги, як правило, виступає підконтрольна ОСОБА_10 комерційна структура «UAB KORTETA» (Литва) або він сам як фізична особа, а отримувачем БО «Благодійний фонд «ФСВ».
Транспортування автомобілів з країн Європи через державний кордон України здійснюється особисто ОСОБА_10 , його сестрою ОСОБА_11 або найманими водіями, які при перетині державного кордону України за вказівкою ОСОБА_10 заповнюють та подають митним органам декларації на ввезення транспортних засобів, де зазначають їх як гуманітарну допомогу для ЗСУ.
У подальшому гуманітарна допомога у вигляді вказаних автомобілів транспортуються ОСОБА_10 , його сестрою ОСОБА_11 , співробітниками ТОВ «Автолідер СВ» або найманими водіями по території України до м. Запоріжжя на бокси (гаражі) ТОВ «Автолідер СВ», розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснюється їх зберігання та підготовка для продажу.
Безпосередньо реалізацією (продажем) на території України гуманітарної допомоги автомобілів для ЗСУ, крім ОСОБА_10 також займається менеджер ТОВ «Автолідер СВ» ОСОБА_12 , який особисто відповідає на телефонні дзвінки покупців, яких підшукує шляхом розміщення оголошень про продаж автомобілів в мережі Інтернет, у тому числі на сайті «OLX», в телеграм-каналах та на офіційному сайті ТОВ «Автолідер СВ» і сторінці зазначеного підприємства в соціальній мережі «Інстаграм».
При цьому з метою приховування факту здійснення продажу гуманітарної допомоги та уникнення кримінальної відповідальності, покупцям автомобілів пропонується здійснювати оплату за придбання транспортних засобів виключно у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів у гривні на банківську картку ПАТ «Приватбанк», оформлену на дружину ОСОБА_10 . ОСОБА_13
29.06.2023 т.в.о. слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 05.06.2023 №335/4782/23 (1-кс/335/1427/2023) було проведено обшук за місцем фактичного знаходження автомайстерні, боксів для зберігання автомобілів та офісного приміщення ТОВ «Автолідер СВ» (код: 43447788) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 7 (координати розташування 47.794334,35.178156 (47°47'39.6"N 35°10'41.4"E)), в ході якого було виявлено та вилучено окрім іншого належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільний телефон «iPhone 11» imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 .
Крім того, 29.06.2023 слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 05.06.2023 №335/4782/23 (1-кс/335/1430/2023) було проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання менеджера ТОВ «Автолідер СВ» ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 та мобільний телефон «iPhone 13 Pro Max» imei: НОМЕР_5 ) НОМЕР_6 , 2) НОМЕР_7 із сім-картою № НОМЕР_8 , які належать ОСОБА_6
05.07.2023 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя у справі № 335/4782/23 провадження 1-кс/335/1682/2023 накладено арешт на вказані мобільні телефони та банківську картку.
Із вказаної ухвали вбачається, що арешт на вказане майно накладений з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до змісту клопотання, заявник вважає, що необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна вже відпала.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Метою накладення арешту відповідно до ухвали слідчого судді було збереження речових доказів.
З обставин наведених в ухвалі слідчого судді слідує, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_3 , в мобільному телефоні якого («iPhone 11» imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 ) виявлено відомості щодо продажу автомобілів ввезених із-за кордону у якості гуманітарної допомоги.
У цьому контексті слідчий суддя відзначає, що на теперішній час у органу досудового розслідування існує необхідність у збереженні накладеного арешту на мобільний телефон «iPhone 11» imei: НОМЕР_5 ) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 , оскільки такий арешт забезпечить збереження речового доказу, оскільки вказаний технічний пристрій містити у собі відомості, які мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому арештоване майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України та є речовим доказом. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що накладений на таке майно арешт з метою збереження речового доказу є обґрунтованим і наразі не відпала потреба в арешті такого майна.
Перевіряючи чи не відпала потреба у подальшому застосуванні арешту на майно ОСОБА_6 слідчий суддя виходить з таких міркувань.
За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 98 КПК України, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Оцінюючи наявність об`єктивних перешкод, які завадили органу досудового розслідування провести усі відповідні дії до цього часу, слідчий суддя враховує, що проведення комп`ютерно-технічних досліджень, у тому числі на предмет наявності на технічних пристроях конкретної інформації є процесом досить тривалим та складним, потребує залучення спеціалістів, експертів та особливого програмного забезпечення. При цьому, вказаний процес очевидно ускладняються у випадках наявності на відповідних пристроях систем логічного захисту та необхідності пошуку видаленої інформації, а тому потребує значного часу.
Слідчий суддя вважає за необхідне наголосити, що будь-який тривалий строк має бути об`єктивно виправданий завданнями кримінального провадження та збалансований з правами та інтересами власника відповідного майна.
Під час судового розгляду клопотання в частині накладеного арешту на майно ОСОБА_6 стороною обвинувачення не надано доказів, що вилучений мобільний телефон та банківська картка містять відомості, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Не надані докази направлення такого телефону на експертне дослідження та про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.
Отже, виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, встановлених в ході розгляду клопотання, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів на даному етапі не виправдовує подальшого утримання органом досудового розслідування вилучених у ОСОБА_6 банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 та мобільного телефону «iPhone 13 Pro Max» imei: НОМЕР_5 ) НОМЕР_6 , 2) НОМЕР_7 із сім-картою № НОМЕР_8 з урахуванням спливу тривалого часу після вилучення та арешту такого майна.
Слідчий не навів аргументів щодо необхідності подальшого збереження арешту такого майна ОСОБА_6 , а також, що такий арешт є необхідним для подальшого проведення експертного дослідження, або такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення.
Враховуючи сукупність вказаних обставин, слідчий суддя вважає невиправданим подальше утримання вилученого майна ОСОБА_6 .
Під час судового розгляду стороною обвинувачення не наведено додаткових аргументів щодо можливості проведення слідчих дій з використанням вилученого у ОСОБА_6 мобільного телефону та банківської картки, тому з урахуванням позиції сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до висновку, що доказового значення у кримінальному провадженні вилучений телефон та банківська картка не має, а сторона обвинувачення мала достатньо часу для огляду вказаного майна та копіювання необхідної інформації. Крім того, орган досудового розслідування, з урахуванням наявної у нього інформації щодо відкриття банківського рахунку та отримання банківської картки, мав встановити інформацію про відкриті банківські рахунки, їх номери, рух коштів на них, та їх походження. Сама по собі банківська картка не є доказом в кримінальному провадженні, на підставі якого слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд може встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Слідчий суддя вбачає, що наведені наразі слідчим доводи про необхідність збереження арешту на вилучені у ОСОБА_6 під час проведення обшуку мобільний телефон та банківську картку, недостатні для підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 167 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 174, 219, 284, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2023 року справа № 335/4782/23 провадження 1-кс/335/1682/2023, з майна ОСОБА_6 , яке вилучене 29.06.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: з банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; мобільного телефону «iPhone 13 Pro Max» imei: НОМЕР_5 ) НОМЕР_6 , 2) НОМЕР_7 із сім-картою № НОМЕР_8 .
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1