Справа № 473/2989/24
Номер провадження1-кп/473/272/2024
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
ВИРОК

іменем України

"08" липня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Мостище Себежського району Псковської області Російської Федерації, громадянки України, освіта повна вища, працює прибиральницею виробничих приміщень НТЦ «Південноукраїнської атомної електростанції», сімейний стан заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

13 квітня 2024 року близько 09:26 години обвинувачена ОСОБА_7 , керуючи працездатним транспортним засобом легковим автомобілем моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухалася по автодорозі Н 24 «Благовіщенське Миколаїв» від міста Южноукраїнськ у напрямку міста Вознесенськ Миколаївської області зі швидкістю 70 км/годину, з увімкненим ближнім світлом фар головного освітлення по сухій асфальтованій проїзній частині, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, відокремлених між собою дорожньою розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 ПДР України.

Під час руху в районі 119 км даної автодороги, на відстані 600 метрів від АЗС «SHELF», що розташована неподалік від смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, обвинувачена водій ОСОБА_7 , грубо порушила вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1 та 12.1 Правил Дорожнього руху України (далі ПДР), а саме: будучи зобов`язаною знати і неухильно виконувати вимоги цих правил, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахувала дорожню обстановку, перед початком зміни напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним, раптово змінила напрямок руху в право на узбіччя по напрямку свого руху, від різкої зміни дорожніх покриттів втратила керування над транспортним засобом легковим автомобілем моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , від чого транспортний засіб перекинувся на проїзну частину та узбіччя.

Внаслідок допущеного обвинуваченою водієм ОСОБА_7 порушення ПДР України, пасажиру автомобіля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на задньому пасажирському сидінні транспортного засобу, завдано тяжкі тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої травми голови, шиї та грудної клітини у вигляді подряпин на голові, крововиливу у м`яких тканинах голови, перелому грудини, переломів другого четвертого ребр зліва, переломів другого третього ребр справа, перелому сьомого шийного хребця з руйнуванням спинного мозку, крововиливів в проекції першого третього остистих відростків грудних хребців, крововиливу у клітковину переднього середостіння, крововиливів у підшкірну клітковину стегон та травматичного шоку, від яких ОСОБА_8 помер того ж дня в кареті швидкої медичної допомоги при госпіталізації до медичного закладу.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_7 визнала свою вину повністю та підтвердила вчинення нею даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Внаслідок порушення нею вимог п.п. 2.3 «б», 10.1 та 12.1 Правил Дорожнього руху України, під час керування нею транспортним засобом легковим автомобілем моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху по автодорозі Н 24 «Благовіщенське Миколаїв» від міста Южноукраїнськ у напрямку міста Вознесенськ Миколаївської області зі швидкістю 70 км/годину, в районі 119 км даної автодороги, на відстані 600 метрів від АЗС «SHELF», що розташована неподалік від смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, вона втратила керування транспортним засобом, допустила його перекидання на проїзну частину та узбіччя, внаслідок чого пасажир автомобіля її свекр ОСОБА_8 , який перебував на задньому пасажирському сидінні транспортного засобу, отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, того ж дня 13 квітня 2024 року в автмобілі швидкої медичної допомоги при госпіталізації до медичного закладу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_7 .

Неумисні дії обвинуваченої ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_8 .

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд визнає її щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_7 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує скоєння нею кримінального правопорушення з необережності, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. Суд також враховує умови життя обвинуваченої ОСОБА_7 , її соціальне та матеріальне становище, стан її здоров`я, рівень культури та освіти, її соціально психологічні риси.

Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченої ОСОБА_7 , яка має повну вищу освіту, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, до даної дорожньо транспортної пригоди, аварій та порушень правил дорожнього руху не допускала, є не судимою, вона не отримувала амбулаторної допомоги лікарів наркологів та психіатрів комунальних некомерційних підприємств, якими є лікувальні заклади Миколаївської обласної ради та відповідних міських та районних рад Миколаївської області, вона не перебуває на диспансерних обліках даних лікарів. /а.к.п. 39 58/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено основне покарання в виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.286 КК України, без призначення додаткового виду покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, яке не є обов`язковим за санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Суд враховує обставину, що наявність права керування транспортними засобами для обвинуваченої ОСОБА_7 , в умовах воєнного часу є одним із способів забезпечення її мобільності, яка має на утриманні неповнолітню дитину, а крім того яка є активним членом відокремленого підрозділу громадської організації «Українське ядерне товариство».

У разі позбавлення обвинувачену ОСОБА_7 права керувати транспортними засобами на певний строк, її сім`я втрачає певний рівень мобільності, що неминуче також вплине на громадську діяльність обвинуваченої, котра є активним членом відокремленого підрозділу громадської організації «Українське ядерне товариство», в умовах воєнного стану в країні, який оголошено Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102 ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», у зв`язку з військовою агресією з боку Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений і триває до теперішнього часу.

Крім того, суд приходить до висновку, враховуючи всі обставини кримінального провадження, а саме тяжкість вчиненого злочину обвинуваченою ОСОБА_7 , який є тяжким, але не умисним злочином, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченої та позиції потерпілої ОСОБА_5 , котра є свекрухою обвинуваченої, яка в даному кримінальному провадженні не заявляла будь яких позовних вимог про відшкодування матеріальної або моральної щкоди, завданій їй внаслідок даного кримінального правопорушення, з врахуванням позицій прокурора, потерпілої та сторони захисту, які в судовому засіданні вважали можливим виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 без реального відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України, а також висновку досудової доповіді органу пробації відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , відповідно до якого, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 можливе без її ізоляції від суспільства. /а.к.п. 59 61/. Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 78 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд виходить із змісту ст. ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом не вбачається правових підстав для призначення обвинуваченій ОСОБА_7 додаткового виду покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що не є обов`яковим за санкцією ч.2 ст.286 КК України, про що просив в судових дебатах прокурор.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Підставами для судового розсуду при призначенні покарання, як основного так і додлаткових його видів, виступають: кримінально правові, відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання (ст. ст. 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості не призначення додаткового виду покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що не є обов`яковим за санкцією ч.2 ст.286 КК України, що має значення для застосування вимог як загальної так і особливої частин КК України тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 29, 30 31/.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. /а.к.п. 33, 34, 35, 36/.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_7 при проведенні досудового розслідування та судового слідства не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу при ухваленні вироку відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 квітня 2024 року, /єдиний унікальний номер судової справи №490/3001/24, провадження №1-кс/490/1566/24, а.к.п. 33/ в виді арешту транспортного засобу легкового автомобіля моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого ТСЦ 4842, є громадянин ОСОБА_9 , підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй основне покарання в виді позбавлення волі строком на 04 /чотири/ роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинувачену ОСОБА_7 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши їй строк випробування 01 /один/ рік 06 /шість/ місяців, зобов`язавши обвинувачену, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Речові докази за кримінальним провадженням: змив речовини бурого кольору з поверхні водійського порогу транспортного засобу легкового автомобіля моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий зберігається в паперовому конверті НПУ СУ, опломбованому биркою NРР 0163294, мікрооб`єкти з верхньої частини водійських дверей транспортного засобу легкового автомобіля моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрі зберігаються в паперовому конверті НПУ СУ, опломбованому биркою NРР 0163299, змив з ручки КПП транспортного засобу легкового автомобіля моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий зберігається в паперовому конверті НПУ СУ, опломбованому биркою NРР 0163295, змив речовини бурого кольору з поверхні дорожнього покриття біля водійських дверей транспортного засобу легкового автомобіля моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий зберігається в паперовому конверті НПУ СУ, опломбованому биркою NРР 0163296, змив з чохла керма транспортного засобу легкового автомобіля моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий зберігається в паперовому конверті НПУ СУ, опломбованому биркою NРР 0163297, змив з ручки лівих передніх дверей транспортного засобу легкового автомобіля моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий зберігається в паперовому конверті НПУ СУ, опломбованому биркою NРР 0163298, котрі відповідно до квитанції №025 від 01 травня 2024 року Книги №227 обліку речових доказів, зберігаються в камері збереження речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Миколаїв, вулиця Спаська, 12 знищити. /а.к.п. 30 31, 32/.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: транспортний засіб легковий автомобіль моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на який відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 квітня 2024 року, /єдиний унікальний номер судової справи №490/3001/24, провадження №1-кс/490/1566/24, а.к.п. 33/ накладено арешт, і котрий зберігається на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих та арештованих транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 повернути безоплатно власнику даного транспортного засобу громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 . /а.к.п. 29/.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 квітня 2024 року, /єдиний унікальний номер судової справи №490/3001/24, провадження №1-кс/490/1566/24/ про накладення арешту на транспортний засіб легковий автомобіль моделі «HYUNDAI IX35» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , скасувати. /а.к.п. 33/.

Процесуальні витрати, які документально підтверджені в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: НОМЕР_5 , код отримувача ЄДРПОУ: НОМЕР_6 , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100:

-3029 /три тисячі двадцять дев`ять/ гривень 12 копійок за проведення судової інженерно транспортної експертизи по дослідженню технічного стану транспортних засобів, висновок №СЕ 19/115-24/6783-ІТ від 14 травня 2024 року. /а.к.п. 34/.

-3029 /три тисячі двадцять дев`ять/ гривень 12 копійок за проведення судової інженерно транспортної експертизи, висновок №СЕ 19/115-24/6782-ІТ від 07 травня 2024 року. /а.к.п. 35/.

-3029 /три тисячі двадцять дев`ять/ гривень 12 копійок за проведення судової інженерно транспортної експертизи, висновок №СЕ 19/115-24/8261-ІТ від 22 травня 2024 року. /а.к.п. 36/, а всього: 9087 /дев`ять тисяч вісімдесят сім/ гривень 36 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1