Справа № 577/5810/24
Провадження № 1-кс/577/1761/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 від 26.10.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

28.10.2024 р. від прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про накладення арешту на майно вилучене 25.10.2024 р. у ОСОБА_4 мешканця АДРЕСА_1 , а саме: павука розміром 320 см х 320 см з вічком 16х16 мм та карася сріблястого у кількості 207 шт., заборонивши користування, відчуження, внесення конструктивних змін та розпорядження вказаним майном.

Клопотання обгрунтовує тим, що 25.10.2024 р. об 11:32 год. до Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. надійшло повідомлення зі служби "102" від ст. інспектора СРПП ОСОБА_5 про те, що 25.10.2024 р. о 16:30 год. було виявлено ОСОБА_4 , який займався незаконним рибним промислом на копанці в АДРЕСА_1 , незаконно виловлено 207 одиниць водних біоресурсів, а саме карася сріблястого.

26.10.2024 р. відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України та розпочате досудове розслідування кримінального провадження.

25.10.2024 р. у період часу з 17:41 год. до 18:05 год. дізнавачем СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 у присутності понятих під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, на місці, де розташована копанка по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено у ОСОБА_4 знаряддя лову павук розміром 320х320 см з вічком 16х16 мм та карася сріблястого у кількості 207 шт.

Володільцем павука та карасів є ОСОБА_4 мешканець АДРЕСА_1 .

Вищевказане майно було вилучено дізнавачем СД Конотопського РВП ОСОБА_6 та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.

Таким чином, вилучені речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки павук є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а вилучені біоресурси у кількості 207 одиниць риби є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Тому вказані речі являються речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, накладенню арешту на майно не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 26.10.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України (а.с. 3).

25.10.2024 р. у період часу з 17:41 год. до 18:05 год. дізнавачем СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 у присутності понятих під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, на місці де розташована копанка по АДРЕСА_1 . виявлено та вилучено у ОСОБА_4 знаряддя лову павук розміром 320х320 см з вічком 16х16 мм та карася сріблястого у кількості 207 штук. (а.с.5,6).

Прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна 28.10.2024 р., тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що володільцем майна є ОСОБА_4 .

Постановою дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. від 26.10.2024 р. вилучені павук розміром 320х320 см з вічком 16х16 мм та карась сріблястий у кількості 207 штук визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.10, 11).

Оскільки вилучені речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки павук є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а вилучені біоресурси у кількості 207 одиниць риби єпредметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тому суд дійшов переконання, що з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти на них арешт.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 25.10.2024 року у ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 майно: знаряддя лову «павук» розміром 320 см х 320 см з вічком 16х16 мм та карася сріблястого у кількості 207 штук, заборонивши користування, відчуження, внесення конструктивних змін та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

СуддяОСОБА_1