печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає у поданій скарзі, що бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України, а саме - до ЄРДР не було внесено відомості із звернення останнього про вчинення кримінального правопорушення.

Просить зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення, як вважає заявник, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив, в скарзі зазначив про розгляд скарги у його відсутність.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином про причини неявки не повідомили, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 25.01.2024 вих. №18/1/71.

До військової частини НОМЕР_1 надійшов лист від Заступника керівника Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 від 14.03.2024, у якому військовій частині НОМЕР_1 було фактично відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Кожен, чиї права та свободи викладені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 року).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ 13.12.2012 року «Souza Ribeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.

Разом з тим, відомості за заявою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 25.01.2024 вих. №18/1/71 про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР не було, тобто вимоги визначені ч. 1 ст. 214 КПК України не виконані, що суперечить положенням національного законодавства.

За таких обставин, скаргу слід задовольнити та зобов`язати компетентну посадову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві внести відомості за заявою про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Разом з тим, слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги в частині визнання протиправною бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, оскільки, таке не передбачено кримінальним процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Поновити процесуальний строк на звернення до суду із скаргою.

Скаргу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - задовольнити частково.

Зобов`язати компетентну особу на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 25.01.2024 вих. №18/1/71.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1