Справа № 317/4887/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

захисника засудженого, адвоката ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про його умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, яке обґрунтоване тим, що він довів своє виправлення і до нього можливо застосувати норму статті 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити. Захисник засудженого підтримав клопотання та зазначив, що матеріалами справи підтверджено те, що ОСОБА_6 довів своє виправлення та підлягає умовно-достроковому звільненню.

Представник адміністрації установи виконання покарань висловив думку щодо передчасності клопотання засудженого. Зазначив, що засуджений ОСОБА_6 в установі перебуває нетривалий час. В травні 2024 року комісія установи відмовила ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні через передчасність.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання, оскільки станом на момент розгляду справи не підтверджено, що ОСОБА_6 довів своє виправлення.

Суд, вислухавши представника адміністрації, засудженого та його захисника, враховуючи думку прокурора, дійшов наступних висновків.

Статтею 81 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

1.засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

2.засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

ОСОБА_6 відбуває покарання за ч. 1 ст. 115 КК України відповідно до ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.03.2020, якою приведено у відповідність до законодавства України вирок суду РФ відносно ОСОБА_6 від 26.06.2018.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 30 вересня 2024 року засуджений ОСОБА_6 має 2 (два) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. За період відбування покарання стягнень в установах ДКВС України не мав.

Судом також враховується висновок адміністрації БВК-99 щодо ступеня виправлення засудженого, відповідно до якого ОСОБА_6 набрав 66 балів при мінімально необхідних 65.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_6 відбув.

Оцінюючи доводи клопотанн та обставини, що вбачаються з письмових матеріалів, суд виходить з того, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні ретельно встановлювати додержання засудженим вимог режиму протягом всього строку відбування покарання.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недотримання умови, передбаченої ч. 2 ст. 81 КК України, оскільки матеріалами справи не підтверджено те, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд констатує, що в установах ДКВС України засуджений ОСОБА_6 отримав два заохочення. При цьому, після прибуття 12 квітня 2024 року до Біленьківської ВК-99, засуджений ОСОБА_6 заохочень не отримував, хоча і за власною ініціативою працевлаштувався до виробництва установи, про що свідчать надані адміністрацією документи. На даний момент позитивні зміни в поведінці засудженого ОСОБА_6 , на думку суду, є очевидними, але враховуючи обставини даної справи в сукупності з величиною невідбутого строку покарання, суд приходить до висновку про передчасність умовно-дострокового звільнення засудженого.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статті 81 КК України, суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо його умовно-дострокового звільнення.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення, оскільки засуджений на даний час не довів свого виправлення і його умовно-дострокове звільнення є передчасним.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1