Єд. унік. № 243/6134/24
Провадження № 1-кс/243/1533/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000656 від 30 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні №0000656 від 30 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України слідчим СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 подано клопотання про арешт майна.

Із вказаного клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділення ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріли кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000656 від 30 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.07.2024 приблизно о 23 годині 20 хвилин водій, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , 115 бригади, старший механік, солдат, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи військовою технікою «БМП1» рухався по проїзній частині автодороги «M03 Е40» сполучення «Київ-Харків-Довжанське» від м. Ізюм, Харківської області, у напрямку м. Слов`янська, Донецької області, де в районі 670 км + 170 м. відбулось зіткнення задньої лівої бокової частини техніки «БМП1» з передньою правою боковою частиною кузова автомобіля марки «Mitsubishi L200» номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_3 , 3 ОШБ старшого сержанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався разом з пасажиром військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_4 солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження отримали, ОСОБА_5 : ЗЧМТ, СГМ, забійно-рвані рани обличчя та голови, забійні рани кінцівок, відкритий перелом ліктьової кістки справа, ЗТГК, забій ГК з обох сторін, аспірація кров`ю; ОСОБА_6 : ЗЧМТ, СГМ, ЗТГК, забій м`яких тканин шиї.

В ході проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, 30.07.2024 в районі автодороги М03 Е40 Київ-Харьків-Довжанськ, поблизу 670 км + 170 м, було вилучено: автомобіль марки «Mitsubishi L200», н.з. « НОМЕР_2 », який було направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів.

Постановою слідчого від 30.07.2024, вказаний транспортний засіб - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він містить сліди злочину, тобто, утримує відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування, тому вказане майно потребує проведенню відповідних експертиз.

Таким чином, на думку слідчого, вилучений автомобіль є речовим доказом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, правовий режим зберігання яких регламентується ст.100 КПК України. Крім цього, зазначений транспортний засіб буде являтися об`єктом проведення судових експертиз.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву з проханням розгляд клопотання про арешт майна провидити у її відсутності.

Представник фактичного володільця автомобіля «Mitsubishi L200» в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розгляд клопотання про арешт майна провидити у його відсутності.

Розглянувши клопотання, ознайомившись із доданими до нього матеріалами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ ВП № 4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження за №0000656 від 30 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.07.2024 в період часу з 08 год 50 хв по 10 год 10 хв старшим слідчим СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася на проїзній частині автодороги «M03 Е40» сполучення «Київ-Харків-Довжанське» від м. Ізюм, Харківської області, у напрямку м. Слов`янська, Донецької області, в районі 670 км + 170 м за участі техніки «БМП1» та автомобіля марки «Mitsubishi L200» номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_3 , 3 ОШБ старшого сержанта ОСОБА_5 . В ході візуального огляду було встановлено що техніка «БМП1» та автомобіль марки «Mitsubishi L200 мають пошкодження, внаслідок чого було вилучено автомобіль марки «Mitsubishi L200», н.з. « НОМЕР_2 », який було направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів.

30 липня 2024 року постановою слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 автомобіль «Mitsubishi L200», н.з. « НОМЕР_2 » визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно відомостей наданих слідчим суду, вбачається, що автомобіль «Mitsubishi L200», н.з. « НОМЕР_2 » є гуманітарною допомогою, відповідно до Декларації про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою від 2.05.2023 року.

Фактичним володільцем зазначеного автомобіля є ВЧ НОМЕР_3 . Під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобілем керував ВЧ НОМЕР_3 , 3 ОШБ старшого сержанта ОСОБА_5 .

Слідчий доводячи обґрунтованість поданого клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно вказував про те, що автомобіль може містити сліди, які можуть свідчити про скоєння вказаного кримінального правопорушення, що дає можливість використання його в якості доказів, та використання при дослідженні експертом при проведенні судових експертиз, а також мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і є достатні підстави припускати про їх знищення з метою перешкоджання доказуванню у кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи що зазначений у клопотанні транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні та його відповідність критеріям ст.98 КПК України, виходячи з характеру кримінального правопорушення, необхідності проведення слідчих дій з зазначеним у клопотанні майном, приймаючи до уваги доводи заявника щодо необхідності арешту майна, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК, власник майна та його представник наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

За змістом п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведені обставини та очевидну необхідність в арешті вище переліченого майна, з метою унеможливлення їх подальшої втрати, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

При цьому слідчий суддя зазначає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України. Тобто арешт майна є тимчасовим заходом та не позбавляє права власності на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 170-172 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000656 від 30 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак « НОМЕР_2 », який було направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, фактичним володільцем якого є ВЧ НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1