Справа № 588/1965/24
Провадження № 1-кп/588/207/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 23.09.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Бобрик Краснопільського району Сумської області, громадянина України, із повною вищою освітою, розлученого, працюючого майстром виробничого навчання у ДНЗ «Сумське вище професійне училище будівництва та автотранспорту», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

22.09.2024 близько 19 години на подвір`ї господарства, розташованого по АДРЕСА_2 між ОСОБА_3 та його колишньою дружиною ОСОБА_5 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, раптово виникла словесна сварка. У ході вказаного конфлікту ОСОБА_3 , вичерпавши словесні методи впливу, перебуваючи в положенні стоячи навпроти ОСОБА_5 , яка стояла лицем до нього, діючи умисно, з метою спричинення невизначеного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, кулаком правої руки наніс їй три удари в область лівого ока. Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження: підшкірна гематома лівого ока параорбітально, синець щоки ліворуч. Дане тілесне ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування за ініціативою потерпілої ОСОБА_5 між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення від 18 жовтня 2024 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. Також за умовами угоди про примирення потерпіла не має претензій до обвинуваченого.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 1 статті 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Окрім цього, відповідно до ст. 91-1 КК України одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, тобто направити для проходження програми для кривдників.

В угоді передбачені, як наслідки її укладення та затвердження, визначені статтею 473 КПК України, так і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи угоду про примирення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винуватим, ураховуючи положення ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду повністю, визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення, вказала, що претензій до ОСОБА_3 не має, наслідки затвердження угоди їй зрозумілі.

Обвинуваченому та потерпілій судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Також потерпілій роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_4 також підтримав укладену угоду, просив суд її затвердити, та вказав, що узгоджена міра покарання відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий, працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Ураховуючи викладене, узгоджена сторонами угоди про примирення міра покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн відповідає закону про кримінальну відповідальність, особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відтак, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк 1 місяць.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід, із покладенням обов`язку, буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 18 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 23.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 1 (один) місяць.

Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_3 програми для кривдників та контроль за виконання програми для кривдників останнім покласти на Сумську міську раду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1