Справа № 488/2252/21
Номер провадження № 1-кп/488/75/24

У Х В А Л А

10.09.2024 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ під час трансляції з приміщення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon»), розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у тому, що він 19.04.2021 в період часу з 19:30 годин по 21:10 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, за попередньою змовою з особою 1 та особою 2, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв`язку з їх розшуком, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, шляхом пошкодження металевої решітки та металопластикового вікна, проникли до квартири АДРЕСА_1 , та скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, викрали із зазначеної квартири майно належне ОСОБА_6 - золоту сережку 585 проби вагою 1,2 г. вартістю 1102,52 грн. та золоту каблучку 585 проби вагою 1,3г. вартістю 1721,38 грн., з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2823,90 грн..

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за інкримінованим епізодом відносно потерпілої ОСОБА_6 на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028,00 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Також зазначив, що йому відомо що вказана підстава закриття кримінального провадження є нереабілітуючою.

Обвинувачений та його захисник клопотання прокурора підтримали.

Потерпілою до суду надано заяву про розгляд справи без її участі.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому він має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений зазначив суду, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028,00 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (станом на день вчинення кримінального правопорушення 21.05.2024 для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 302,80 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 2 823,90 грн. за попередньою змовою групою осіб та поєднаної з проникненням у житло і такі дії кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження за інкримінованим епізодом відносно потерпілої ОСОБА_6 , розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне кримінальне провадження за № 0000016 від 07.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за епізодом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ст. 284, ст. 372, 615 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000016 від 07.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України за епізодом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 2 745,92 грн. віднести за рахунок держави.

Речові докази по справі - одну золоту сережку з камінцем бурого кольору та бірку до золотих виробів, передану під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 ,- залишити останній, як власниці.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1