Справа №538/1955/24
Провадження по справі №1-кп/538/208/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження у м.Лохвиця матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 04.09.2024 року відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , уродженець с. Млини, Лохвицького району, Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , не одружений, маючий на утриманні малолітню дитину, військовослужбовець під час призову за мобілізацією, перебуває на посаді водія-санітара 2 зенітно ракетного взводу зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_2 , урядових нагород не має, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», призваний на військову службу до Збройних Сил України з числа резервістів та військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 та 13.02.2023 відповідно до мобілізаційного плану його було відправлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , для проведення проходження служби.

Відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватись вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем військової служби солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та інших.

Однак, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів солдат ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

На початку грудня 2023 року, у невстановленому дізнанням місці та часі, у ОСОБА_3 , не маючи на те законних підстав, виник злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення, яке видається установою відповідним територіальним сервісним центром МВС України, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання такого документа, а саме посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 844 від 16.09.2020 відноситься до документів, які перебувають в офіційному обігу України, до якого будуть внесені завідомо неправдиві відомості з метою його подальшого використання для керування транспортними засобами.

В подальшому, в 2023 році ОСОБА_3 перебуваючи у невстановленому дізнанням місці, не маючи на те законних підстав, реалізуючи свій злочинний умисел, сприяв з корисливих мотивів вчиненню невстановленою дізнанням особою кримінального правопорушення шляхом надання їй власних анкетних даних, а саме: фото паспорту на власне ім`я та власне фото для виготовлення завідомо підробленого посвідчення, яке видається установою відповідним територіальним сервісним центром МВС України, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання такого документа, а саме посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 844 від 16.09.2020 відноситься до документів, які перебувають в офіційному обігу України, до якого будуть внесені завідомо неправдиві відомості з метою його подальшого використання для керування транспортними засобами.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_3 будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія, що є офіційним документом, та надає право на керування транспортним засобом відповідних категорій і видається у встановленому законом порядку територіальним сервісним центром МВС України, з метою ухилення від отримання в установленому порядку посвідчення водія за не встановлених дізнанням обставин, придбав за грошові кошти в розмірі 12000 грн., у невстановленої дізнанням особи, завідомо підроблене посвідчення водія, за зовнішніми ознаками повністю схожий на офіційний, під назвою «посвідчення водія» ОСОБА_3 із зазначенням таких реквізитних ідентифікаційних позначень: «серія ВХІ 889673», дата видачі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Таким чином, у період із 09.05.2023 по 04.09.2024 ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, використовував вказане посвідчення водія на своє ім`я під час керування ним транспортними засобами.

В подальшому, 04.09.2024 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , рухався у місті Лохвиця Миргородського району Полтавської області по вулиці Героїв України в напрямку с. Млини, Миргородського району на транспортному засобі легковому автомобілі марки «Chevrolet», моделі «AVEO» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 , був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Миргородського РВП для перевірки документів. Достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_3 , є підробленим, ОСОБА_3 пред`явив його, тим самим використав завідомо підроблений офіційний документ.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-24/15223-ДД від 06.09.2024 бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_4 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 23-3838. 2023 р. II кв.» заповнений на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним бланками документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Указані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, як умисні протиправні дії, які виразилися в пособництві підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою використання, а також у використанні завідомо підробленого документа.

Від прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшло клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і надав згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Так, дійсно, ОСОБА_3 у своїй заяві від 03.10.2024 року, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за його відсутності. Добровільність волевиявлення обвинуваченого підтверджується захисником ОСОБА_4 .

Отже, обвинувачений не оспорює обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що він правильно розуміє зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи заяву прокурора та надану обвинуваченим заяву, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

У відповідності до ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог частини 2 статті 382 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків.

Суд дії ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України як умисні протиправні дії, які виразилися в пособництві підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою використання, а також у використанні завідомо підробленого документа.

Згідно із частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 310 КК України віднесене до кримінальних проступків.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, судом визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Згідно ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4, ст. 358 КК України, є кримінальним проступком. Також, судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, військовослужбовець під час призову за мобілізацією, перебуває на посаді водія-санітара 2 зенітно ракетного взводу зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладене, наявність прямого умислу на вчинення кримінального проступку, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 за інкриміноване правопорушення у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Майнова шкода кримінальним проступком не завдана.

Цивільний позов не заявлено.

В порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-24/15223-ДД від 06.09.2024 року в розмірі 2650,48 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382, 394 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджену вартість проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-24/15223-ДД від 06.09.2024 року в розмірі 2650,48 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні: посвідчення водія серії НОМЕР_5 та один полімерний пакет, які упаковано до сей ф- пакету Експертної служби МВС 5390785, DVD -R диск із відеозаписами зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 від 04.09.2024 року, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000127 від 04.09.2024 року -залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000127 від 04.09.2024 року.

Майнова шкода кримінальним проступком не завдана.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1