233 № 233/1616/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616 від 27 вересня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новооленівка Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, не одружений, має вищу освіту, проходить військову службу за призовом на час мобілізації на посаді водія 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання - солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 21.04.2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 27.01.2022 року умовно-достроково на 11 місяців 15 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлене клопотання про продовження строку застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. Наполягав, що більш м`які заходи забезпечення кримінального провадження не будуть дієвими. Просив також не визначати обвинуваченому заставу.

Потерпілий ОСОБА_7 не підтримав клопотання прокурора, вважав, що ОСОБА_6 необхідно звільнити з-під варти, щоб він продовжив служити у війську.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив звільнити його з-під варти, щоб він міг продовжити служити і захищати Батьківщину, а також щоб він міг допоміг евакуюватися рідним, які залишаються проживати у с. Новооленівка, яке розташоване за 6 км від лінії фронту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки клопотання щодо запобіжного заходу, які подають прокурори, однакові, змінюються лише дати; зазначені ризики нічим не обґрунтовуються. Так, ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від суду, тому ризик переховування є лише припущенням прокурора; потерпілий постійно бере участь в судових засіданнях і жодного разу не повідомив, що ОСОБА_8 намагався впливати на нього; усі докази у кримінальному провадженні вже зібрані і передані до суду, тому незрозуміло, яким чином ОСОБА_6 може їх знищити. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Суд, вислухавши учасників судового провадження дійшов такого висновку.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2024 року, продовжено застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком до 05 вересня 2024 року включно.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, беручі до уваги наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_6 більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді.

Оскільки обвинувачений є військовослужбовцем, з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

В той же час суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, не доведені, оскільки, по-перше, не надано будь-яких доказів на підтвердження наміру обвинуваченого впливати на свідків у кримінальному провадженні; по-друге, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином за своїм обґрунтуванням фактично дублює інші ризики; по-третє, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, відповідно до обґрунтування прокурора, є похідним від ризику переховування і пов`язаний виключно зі статусом обвинуваченого (військовослужбовець).

При продовженні строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 працездатний, не одружений, є військовослужбовцем ЗСУ, раніше притягався до кримінальної відповідальності, має незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується, в тому числі, у вчинені особливо тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких, він обвинувачується.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, поєднаних з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, суд вважає за недоцільне визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 177, 182, 183, 372, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Продовжити строк застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новооленівка Костянтинівського району Донецької області, запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 01 листопада 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1