В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р. Справа № 596/1212/24

Провадження № 1-кп/596/179/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Гусятин Угоду про примирення, укладену 23 липня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000081, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.06.2024 відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хоростків, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працюючого, інваліда II групи, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується умисному систематичному вчиненні психологічного насильства стосовно своєї матері ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, вчиненого за наступних фактичних обставин.

Так, у період часу у період часу з лютого 2024 року по 12 червня 2024 року ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення вимог ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись єдиним злочинним наміром, перебуваючи за місцем свого проживання на подвір`ї та у приміщенні будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , систематично вчиняв домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , яка проживає разом з ним, неодноразово здійснюючи відносно неї психологічне насильство, зокрема, виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск відносно потерпілої ОСОБА_4 , внаслідок чого принижував її честь і гідність та завдавав психологічних страждань.

Так, 04 лютого 2024 року близько 13 години ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за вище вказаною адресую, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , а саме чинив на неї моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою.

Надалі, 05 лютого 2024 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, знову вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , під час якого чинив на неї моральний, психологічний тиск, висловлювався нецензурними словами.

Окрім цього, 06 лютого 2024 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, в черговий раз вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , під час якого чинив на неї моральний, психологічний тиск, висловлювався нецензурними словами.

Внаслідок вчинених, вказаних, неправомірних дій, постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2024 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень, 12 березня 2024 року ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, 12 червня 2024 року приблизно о 12 годині 10 хвилин за місцем свого проживання, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, вчинив щодо матері ОСОБА_4 , якою перебуває у сімейних відносинах, дії психологічного насильства, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Систематичні протиправні дії ОСОБА_6 призвели до психологічних страждань ОСОБА_4 та погіршення якості її життя, вона перебуває у пригніченому тривожному стані, потребує постійної медичної та психологічної допомоги, хоче захиститись від насильства.

Під час підготовчого провадження 23.07.2024 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідно до ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено Угоду про примирення.

Як встановлено, укладення угоди ініційовано потерпілою ОСОБА_4 відповідно до приписів ч.2 с. 469 КПК України.

Як встановлено, укладена угода містить формулювання та обсяг обвинувачення, а також правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, які є тотожними формулюванню обвинувачення та кваліфікації, наведеним в обвинувальному акті, та істотні для цього кримінального провадження обставини.

Згідно укладеної угоди потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України. Цивільний позов потерпілою в кримінальному провадженні не заявлений.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання ОСОБА_6 за ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Згідно п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання (с.476 КПК України).

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила, що вони примирились з сином, просила затвердити угоду. Угода про укладена нею добровільно, жодного тиску, примусу чи погроз не вчинялось.

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважав, що укладена угода про примирення, яка ініційована потерпілою відповідає її інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ст. 126-1 КК України та визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, погоджується з видом та мірою покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження Угоди, а також з іншими заходами, які передбачає Угода. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, її невиконання, передбачені ст.ст.473,476 КПК України розуміє. Угода про укладена ним добровільно, жодного тиску, примусу чи погроз не вчинялось. Просить її затвердити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вважав, що укладення угоди не порушує права обвинуваченого та відповідає його інтересам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловився про затвердження Угоди з огляду на відповідність її вимогам чинного процесуального законодавства та добровільності її укладення. Просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо нетяжких злочинів.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Як встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, на ОСОБА_8 обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває під спостереженням у лікаря-психіатра КНП «Гусятинська КЛ», є інвалідом ІІ групи, негативно характеризується за місцем проживання.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №425 від 18.06.2024, ОСОБА_6 за теперішнього часу страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок органічного ушкодження головного мозку травматично- інтоксикаційного генезу, обтяжені зловживанням алкоголю. По своєму психічному стану в даний час ОСОБА_6 здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними. На період вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 страждав на розлади психіки і поведінки внаслідок органічного ушкодження головного мозку травматично-інтоксикаційного генезу, обтяжені зловживанням алкоголю. Зазначені розлади психіки не позбавляв ОСОБА_6 здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними у той час, до якого відносяться інкриміновані йому діяння. Питання осудності знаходиться в компетенції суду. ОСОБА_6 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про ухвалення вироку, яким слід затвердити Угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000081, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.06.2024 та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Згідно п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..

Дане покарання ОСОБА_6 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено. Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 23.07.2024, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000081, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.06.2024.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за цією статтею у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Згідно п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання Угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку Угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена Угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання Угоди про примирення є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_9