Справа № 183/940/24
№ 1-кс/183/1563/24

У Х В А Л А
25 вересня 2024 року слідча суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву ОСОБА_3 , на бездіяльність Новомосковського районного відділу поліції ГУКНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
в с т а н о в и л а:
17.07.2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність Новомосковського районного відділу поліції ГУКНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка обґрунтована тим, що 17.07.2024 року він звернувся до чергової частини Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та мав намір подати заяву про вчинення кримінального правопорушення начальником відділу дізнання ОСОБА_4 та старшим секретарем Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 .
Зазначену заяву протягом тривалого часу у нього не приймали, тому про вчинене означеними особами кримінального правопорушення він повідомив телефоном на службу 102.
09.08.2024 року він отримав відповідь про те, що його заява передана на розгляд до СУ ГУНП в Дніпропетровській області, однак ОСОБА_3 вважає, що у його заяві викладені всі відомості, що відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 214 КПК України, а вказані у ній обставини можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.
Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженими особами Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області не виконано відповідні положення КПК України, а відомості які містяться в заяві ОСОБА_3 від 17.07.2024 року безпідставно не внесені до ЄРДР, і чинним КПК України не передбачено направлення за належністю заяви про кримінальне правопорушення до іншого органу досудового розслідування без внесення до ЄРДР відповідних відомостей органом, до якого таку заяву було подано, заявник був вимушений звернутись з даною скаргою до суду.
В судовому засіданні заявник надав детальні пояснення про обставини, при яких він став свідком розголошення ОСОБА_4 та ОСОБА_8 таємниці слідства по кримінальному провадженню, де він являється потерпілим, наполягав на задоволенні його скарги.
Вислухавши пояснення заявника, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, слідча суддя дійшла до переконання про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.
Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні.
Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.
Судом встановлено, що заявник дізнавшись про вчинення злочину, яке, на його думку, містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 222 КК України, повідомив Новомосковський РВП ГУНП в Дніпропетровській області про таку подію.
Наведена правова позиція також закріплена у висновку судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.
В свою чергу, відповідно до п.п. 1 п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затв. Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139) облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли до органу досудового розслідування, здійснюється Реєстратором за дорученням керівника органу досудового розслідування шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених ч.5 ст. 214 КПК.
Крім того, у відповідності до ч.3 ст. 216 КПК України, Детективи органів Бюро економічної безпеки України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених: 1) статтями 199, 200, 201-1, 201-3, 201-4, 203-2, 204, 205-1, 206, 212, 212-1, 218-1, 219, 220-1, 220-2, 222, 222-1, 2231, 224, 229, 231, 232, 232-1, 232-2, 233 Кримінального кодексу України;
У відповідності до ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Таким чином, заява про вчинення злочину від 17.07.2024 року, в якій ОСОБА_3 повідомляє про вчинення злочину начальником відділу дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 знаходиться поза межами підслідності Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Крім того, подана заява сама по собі не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, як сам наголошує заявник розголошення таємниці досудового розслідування, до скарги заявником не подано даних про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Як наголошував суд вище, за відсутності таких даних у заявах чи повідомленнях, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Статтею 306 КПК України визначено, що,
1. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
2. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність пі дчас досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги,крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження,які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
3. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
На підставі ст. 307 КПК України,
1. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
2. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив також з вимог ст. 9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження слідчий суддя повинен неухильно додержуватися вимог КПК України. У даному випадку, суд зобов`язаний прийняти рішення з застосуванням діючого законодавства, та позбавлений права виходити за його межі у даній скарзі.
Враховуючи наведене, суд не вбачає порушень прав заявника при невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 17.07.2024 року, у зв`язку з чим, в задоволенні скарги належить відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 214, 303, 306 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и л а:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1