Справа №760/276/24 1-кп/760/2378/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ямпіль Сумської обл., громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 16.08.2023, приблизно о 23.50 год., перебуваючи біля хостелу по вул. О. Тихого, 49 у м. Києві, привласнив офіційний документ - банківську картку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою подальшого її використання для крадіжки грошових коштів.

Крім того, ОСОБА_3 , 17.08.2023, приблизно о 07.44 год., діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ», що за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, розрахувався банківською карткою «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , за придбання товару на загальну суму 352 грн., тим самим таємно викрав грошові кошти в сумі 352 грн., завдавши потерпілій матеріальної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що у серпні 2023 року проживав у хостелі по вул. О. Тихого. 16.08.2023 сусід знайшов біля хостелу банківську картку, яку віддав йому для передачі власнику. Отримавши банківську карту, наступного дня грошима з картки розрахувався за продукти в магазині «АТБ.»

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки ОСОБА_3 привласнив офіційний документ, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2012 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість», посередньо характеризується за місцем проживання, працює, хоча і неофіційно.

Згідно висновку судово - психіатричного експерта № 1314 від 20.12.2023 ОСОБА_3 у період кримінального правопорушення виявляв ознак «Легкої розумової відсталості» (F70 за МКХ-10) та за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час виявляє ознаки: «Легкої розумової відсталості» та за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За викладеним, суд призначає обвинуваченому покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі, за правилами передбаченими ст. 70 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

За викладеним, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік;

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- диски - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя: