Провадження № 1-кс/201/3966/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування №0002907 від 11.09.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0002907 від 11.09.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 15.08.2024 року громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, перебуваючи на території м. Люберці Московської області, РФ вступив на військову службу на посаду стрілець (рядовий) 3 стрілецького механізованого взводу 3 стрілецької механізованої роти 1 стрілецького механізованого батальйону 15 стрілецького механізованого полку, військова частина № НОМЕР_1 ЗС РФ, чим вчинив умисне діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану.

15.08.2024 року громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, перебуваючи на території м. Люберці Московської області, РФ вступив на військову службу до збройного формування держави агресора на посаду стрілець (рядовий) 3 стрілецького механізованого взводу 3 стрілецької механізованої роти 1 стрілецького механізованого батальйону 15 стрілецького механізованого полку, військова частина № НОМЕР_1 ЗС РФ.

12.09.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України.

Відповідно до листа ТСЦ МВС №1452 №31/27/2024 від 12.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 володіє на праві приватної власності автомобілем марки ІSUZU GЕМІNІ, номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , рік випуску 1988, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 29.06.2005 року.

Відповідно до витягу з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно №394424367 від 11.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 володіє на праві сумісної власності житловою квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 38162911).

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якими підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна, а згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи на майно підозрюваного необхідно накласти арешт.

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна суд приходить до висновку що розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та його захисників, представників.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0002907 від 11.09.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 15.08.2024 року громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, перебуваючи на території м. Люберці Московської області, РФ вступив на військову службу на посаду стрілець (рядовий) 3 стрілецького механізованого взводу 3 стрілецької механізованої роти 1 стрілецького механізованого батальйону 15 стрілецького механізованого полку, військова частина № НОМЕР_1 ЗС РФ, чим вчинив умисне діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало в переході на бік ворога в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану.

15.08.2024 року громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, перебуваючи на території м. Люберці Московської області, РФ вступив на військову службу до збройного формування держави агресора на посаду стрілець (рядовий) 3 стрілецького механізованого взводу 3 стрілецької механізованої роти 1 стрілецького механізованого батальйону 15 стрілецького механізованого полку, військова частина № НОМЕР_1 ЗС РФ.

12.09.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України.

Відповідно до листа ТСЦ МВС №1452 №31/27/2024 від 12.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 володіє на праві приватної власності автомобілем марки ІSUZU GЕМІNІ, номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , рік випуску 1988, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 29.06.2005 року.

Відповідно до витягу з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно №394424367 від 11.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 володіє на праві сумісної власності житловою квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 38162911).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 111 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 111-1 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України за якими підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ІSUZU GЕМІNІ, номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , рік випуску 1988, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 29.06.2005 року, який належать на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накласти арешт на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна НОМЕР_5 ), яка на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набрала законної сили:

Слідчий суддя ОСОБА_1