Справа № 461/6683/24
Провадження № 1-кс/461/4995/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області майора поліції Назара СЕНЬКІВА, погодженого з прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав, Львівської області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и л а :

Слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні №0000191 від 15 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погодженим прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з альтернативою застосування застави у розмірі сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121'120 грн., з покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання покликається на те, відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000191 від 15 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше лютого 2024 року, під час зустрічі ОСОБА_8 дізнався від ОСОБА_9 про можливість сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України чоловікам призовного віку під час дії воєнного стану за грошову винагороду.

У свою чергу, ОСОБА_8 довів до відома ОСОБА_10 отриману від ОСОБА_11 інформацію щодо можливості перетину державного кордону України.

Так як ОСОБА_10 мав на меті перетнути державний кордон у власних потребах на нетривалий період часу, ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 , зустрілись 22.02.2024 близько 13:00 год. у приміщенні кафе «Rat Cafe», що в АДРЕСА_3 . Під час зустрічі, де ОСОБА_11 був разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , у ході розмови ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , маючи умисел на сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України, переслідуючи мету незаконного збагачення, достовірно знаючи, що в умовах воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та усвідомлюючи, що у ОСОБА_10 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, а наявність в нього посвідчення волонтера надасть йому право безперешкодного виїзду за межі України, запропонували ОСОБА_10 виготовити посвідчення волонтера за грошову винагороду в сумі 13 400 доларів США.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_11 , за попередньою змовою в групі з ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, зменшення ризику викриття їх протиправної діяльності та мінімізації контакту з ОСОБА_10 , залучили ОСОБА_8 як посередника в спілкуванні між ними та ОСОБА_10 , а також як особу через яку ОСОБА_10 в подальшому передасть заявлену ними грошову винагороду.

У свою чергу ОСОБА_10 погодився на висунуті ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 умови.

В подальшому, ОСОБА_11 , за попередньою змовою в групі з ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_10 через державний кордон України, 29.02.2024 в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 , вказав про необхідність передачі ОСОБА_10 частини грошової винагороди в якості завдатку в сумі 2'400 доларів США.

Діючи за вказівкою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , відповідно до попередньої домовленості, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , зустрілись з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , 07.03.2024 близько 13:30 год. у приміщенні ресторану «Сенатор», що по АДРЕСА_3 .

У подальшому, за результатами вказаної зустрічі, 07.03.2024 близько 14:15 год. ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_10 , на вимогу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , перебуваючи біля ресторану «Сенатор», передав ОСОБА_12 першу частину грошової винагороди в якості завдатку у сумі 2'400 доларів США (що в перерахунку на національну валюту відповідно до офіційного валютного курсу НБУ на 07.03.2024 становило 91'839, 36 грн.), після чого протиправна діяльність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 була припинена.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України шляхом усунення перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України./

14.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідків; протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів; протоколами про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, за яке кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Станом на сьогодні, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на ризики, що дали підстави для звернення до суду із даним клопотанням.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідків; протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів; протоколами про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство дійшло до наступних висновків: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що за ступенем тяжкості відноситься, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, до тяжкого злочину; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, його значну суспільну небезпеку, орган досудового розслідування вбачає наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а саме те, що він може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі - з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі;

- незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню.

Вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити уникнення зазначених вище ризиків та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просить обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121'120 грн., яку вважає достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення. Просив врахувати дані про особу ОСОБА_4 , а саме те, що такий має міцні соціальні зв`язки, оскільки раніше не судимий, перебуває в цивільному шлюбі0б та має на утриманні малолітніх сина та доньку, працює.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просить відмовити у застосуванні відносно нього запобіжного заходу. Крім цього, у судовому засіданні підозрюваний уточний свою адресу проживання: АДРЕСА_2 .

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000191 від 15 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

14.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно зі змістом статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно з положеннями ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з правовою позицією, що викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 15 лютого 2024 року внесені відомості у кримінальному провадженні №0000191 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України;

- рапорт старшого оперуповноваженого УСР у Львівській області ДСР НП України Юрія КАПКО від 15.02.2024;

- протоколи допиту свідка ОСОБА_10 від 19.02.2024, 23.02.2024 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

- протоколи допиту свідка ОСОБА_8 від 21.02.2024, 23.02.2024, 07.03.2024 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

- протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 27.02.2024;

- протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 08.03.2024;

- висновок експерта від 19.07.2024 за результатами проведення криміналістичної експертизи відеозвукозапису.

Вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою ймовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Таким чином, слідча суддя дійшла до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідча суддя зазначає про таке.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, незаконно перетнути державний кордон) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, встановлення можливих інших осіб причетних до кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні, шляхом їх переконання, схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань.

Також слідча суддя вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Також суд вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливим мотивом. При оцінці наявності цього ризику слідча суддя враховує, що у підозрюваного немає достатніх стримуючих факторів, які б могли вплинути на його поведінку, зважаючи на характер та обставини злочину, у якому він підозрюється.

Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу, слідча суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, його сімейний та матеріальний стан, а саме те, що офіційно неодружений, однак проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітніх доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, має зареєстроване та постійне місце проживання у АДРЕСА_3 , місце роботи, а також те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно зі ч. ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідча суддя враховує те, що підозрюваний є раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

З огляду на викладене, слідча суддя приходить до висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, й це буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя, -

У Х В А Л И Л А:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21.00 год. по 07.00 год. строком на 2 (два) місяці, тобто до 19.10.2024, але в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити, що відповідно до ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 19.10.2024, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

4) невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_16 ,

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано слідчою суддею 20.08.2024 о 09:30 год.

Слідча суддя ОСОБА_17