Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/74/24
Провадження №1-кп/523/917/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14.11.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , його представника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених, їх законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та їх захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, об`єднаного кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , кожного окремо, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_15 пред`явлено обвинувачення:

- у пограбуванні неповнолітнього ОСОБА_5 , вчиненому в умовах воєнного стану, близько 19 години 30 хвилин 10 серпня 2023 року, на території спортивного майданчика ( АДРЕСА_1 );

- у розбійному нападі на неповнолітнього ОСОБА_19 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в умовах воєнного стану, близько 20 години 00 хвилин 29 грудня 2023 року, на території Одеського морського ліцею №24 ( АДРЕСА_2 );

- у розбійному нападі на неповнолітніх ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в умовах воєнного стану, близько 19 години 00 хвилин 30 грудня 2023 року, на території Молодіжного скверу ( АДРЕСА_3 ).

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_15 .

В обґрунтування клопотання прокурор послався на обґрунтованість причетності обвинуваченого до вмінених тому діянь, їх тяжкість, вчинення останніх за часом кримінально караних діянь в період застосування до ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що обумовлює, на думку прокурора, існування ризиків можливого переховування від суду, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також знищення, схову або спотворення будь якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочинів.

Стороною захисту заперечено проти клопотання прокурора, з підстав тривалості ув`язнення обвинуваченого, його неповнолітнього віку, добровільного відшкодуванням законним представником спричиненої потерпілим шкоди, а також не доведенням прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд дійшов наступного.

З`ясувавши протилежні позиції сторін, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_15 є неповнолітньою особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція найсуворішого з яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років (з урахуванням вимог ч.1 ст.102 КК України).

Обґрунтованість причетності ОСОБА_15 до вмінених йому діянь була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні запобіжного заходу, а також частково визнається самим обвинуваченим.

Раніше заявлений довід сторони захисту про причетність іншої особи, а не ОСОБА_15 , до пограбування потерпілого ОСОБА_5 , є не безспірним, проте його перевірка потребує оцінки всієї сукупності доказів, зібраних за цим епізодом, що на цій стадії провадження є передчасним.

Факт відшкодування родичами ОСОБА_15 спричиненої шкоди потерпілим безумовно має бути врахованим у випадку доведення вини обвинуваченого у вчинених діяннях при призначенні покарання, та не має вирішального значення в питанні зміни чи продовження дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу.

Незважаючи на неповнолітній вік, а також необхідність продовження навчання у середньо спеціальному навчальному закладі, оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку ОСОБА_15 та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим погоджується, виходячи з наступного.

Вмінені обвинуваченому діяння характеризується підвищеною суспільної небезпекою, а також суворими мірою покарання, яке може бути йому визначено у разі визнання винуватим, а відтак суд вважає, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_15 , пов`язані із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, тобто із спричиненням шкоди здоров`ю особи, в той час як людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3 Конституції України).

Окрім того, як встановлено в даному судовому засіданні вчинення вмінених ОСОБА_15 останніх за часом кримінально караних діянь відбулось в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а відтак слід визнати, що існує також і обґрунтований ризик продовження ним злочинної діяльності та вірогідність настання зазначеного із спливом часу не зменшилась.

З урахуванням особи обвинуваченого, обставин вмінених тому злочинів, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та не визначити розмір застави, оскільки вмінені ОСОБА_15 злочини було вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193,333,369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - строком до 12 січня 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Головуючий ОСОБА_1