СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/524/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м.Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Подання вмотивоване тим, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України - в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., за ч. 1 ст. 185 КК України - в розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 09.08.2024 набув чинності Закон № 3886-ІХ, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На момент вчинення правопорушення у 2021 році ця сума складала 2270 грн. Оскільки ОСОБА_4 засуджений за вчинення крадіжки на суму 358 грн. 90 коп., то в силу ч.2 ст.74 КК України останній підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Особа, стосовно якої вирішується подання, в судове засідання також не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного подання.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП, а саме: до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Судом встановлено, що згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України - в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., за ч. 1 ст. 185 КК України - в розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 266 грн. 64 коп.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 01.03.2021.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 становив 2270 грн., 50 відсотків від його розміру становили 1135 грн.

Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становила 2270 грн, тобто сума викраденого ОСОБА_4 майна на час вчинення правопорушення була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Водночас вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України. Так як ч. 1 ст. 357 КК України не підпадає під декриміналізацію, тому ОСОБА_4 слід вважати засудженим згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання заступника начальника Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 року у справі № 761/10272/21 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1