Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000814 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0000814 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Так, 08.04.2024 до Подільського УП ГУНП в м. Києві надійшла ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/3766/24 про зобов`язання слідчого внести відомості до ЄРДР, за заявою ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами внесли завідомо недостовірні відомості до офіційних документів, що посвідчуються та видаються підприємствами, а саме: ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ», після чого протиправно заволоділи часткою у статутному капіталі вказаних підприємств яка належала ОСОБА_5 , виключивши останнього з числа засновників після чого відчужили майно яке перебувало у власності підприємств.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що постійно проживав у місті Дніпро, однак мав у м. Хмельницкий спільний з ОСОБА_6 бізнес, зокрема, ОСОБА_5 - 66,67 відсотків, а ОСОБА_6 - 33,33 відсотки у статутному капіталі ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ», директором підприємства було призначено ОСОБА_6 .

Підприємства здійснювали будівництво нежитлових приміщень, основні інвестиції здійснювалися ОСОБА_5 .

Так, у 2021 році ОСОБА_5 стало відомо про те, що ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ» мало численні борги перед постачальниками, після чого ОСОБА_5 як засновник з переважною часткою у статутному капіталі та основний інвестор підприємства прибув до міста Хмельницький, з метою з`ясування обставин в ході чого було встановлено, численні порушення з боку директора ПП «ФОРВАРД» ОСОБА_6 , з того часу відносини почали погіршуватися. В подальшому було проведено аудит підприємств, під час якого виявлені численні порушення.

Водночас, 24.02.2022, у зв`язку із збройною агресією рф проти України ОСОБА_5 був вимушений виїхати закордон.

В подальшому ОСОБА_5 стало відомо, що ОСОБА_6 було здано в оренду недобудовані приміщення та останній отримує від такої оренди прибуток. Пропозиції вирішити питання розподілу прибутку ОСОБА_6 проігнорував.

З огляду на вищевказані дії ОСОБА_6 , ОСОБА_5 було залучено представника з метою повернення у своє управління зазначених підприємств. З цією метою було проведено загальні збори вказаних підприємств на яких прийнято рішення в межах чинного законодавства.

У подальшому, ОСОБА_6 протиправно виключив ОСОБА_5 зі складу учасників вказаних товариств.

Крім того, ОСОБА_5 не уповноважував ОСОБА_7 розпоряджатися його часткою у статутному капіталі підприємств виступати від його імені на зборах підприємств. Водночас, ОСОБА_7 не погоджував з ОСОБА_5 жодним чином виключення останнього з числа учасників вказаних підприємств.

У статутному капіталі підприємств перебувало наступне майно: об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення №115 розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення №314 розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; земельні ділянки № :17:0004 та № :17:0005; магазин продовольчих та непродовольчих товарів розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль ТОУОТА САМЯУ;

З нотаріусом ОСОБА_8 перебував у дружніх взаємовідносинах, постійно спілкувався з останньою з приводу наявних у нього довіреностей на представлення його інтересів, на момент виїзду 24.02.2022 року за межі території України, просив скасувати усі видані ним довіреності.

Аналізом інформації та документів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено наступне.

Відповідно до протоколу № 01/2023 від 20.12.2023 позачергових загальних зборів засновників ПП «ФОРВАРД», уповноваженим за довіреністю представником ОСОБА_5 - ОСОБА_9 (частка у статутному капіталі 66,67 відсотків), за результатами голосування: зобов`язано директора ОСОБА_6 надати засновникам фінансову звітність підприємства; призначено незалежного аудитора; у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків директора підприємства ОСОБА_6 останнього звільнено з посади директора з 20.12.2023; призначено на посаду директора підприємства ОСОБА_10 ; Вважати недійсними правочини укладені ОСОБА_6 які суперечать інтересам та статуту підприємства; Провести ревізію фінансово- господарської діяльності підприємства; Повідомити усіх учасників підприємства про прийняті на позачергових зборах засновників рішення т.і.;

Крім того, відповідно до протоколу № 01/2024 від 10.01.2024 позачергових загальних зборів засновників ТОВ «УРБАН СТРІТ», уповноваженим за довіреністю представником ОСОБА_5 - ОСОБА_9 (частка у статутному капіталі 66,67 відсотків) за результатами голосування: зобов`язано директора ОСОБА_6 надати засновникам фінансову звітність підприємства; після отримання від директора звіту діяльності скликати загальні збори з питання розподілу дивідендів їх розміру та виплати; призначено незалежного аудитора; у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків директора підприємства ОСОБА_6 останнього звільнено з посади директора з 20.12.2023; призначено на посаду директора підприємства ОСОБА_10 ; Провести ревізію фінансово-господарської діяльності підприємства; Змінити місцезнаходження юридичної особи ТОВ «УРБАН СТРІТ», на адресу: м. Київ, вул. Хорива 25 ; Повідомити усіх учасників підприємства про прийняті на позачергових зборах засновників рішення т.і.;

Дізнавшись про прийняті на позачергових зборах учасників ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ» рішення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою приховання порушень фінансової дисципліни, прорахунків в управлінні підприємством, а також захоплення частки у статутному капіталі підприємства яка належала ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_7 .

Так, як ОСОБА_7 раніше уповноважувався ОСОБА_5 на представництво інтересів, однак не мав відповідної довіреності на руках, достовірно знаючи, що в даному випадку діє в порушення інтересів довірителя - ОСОБА_5 та без повідомлення та погодження з останнім, звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_11 яка засвідчила копію довіреності від 13.12.2021, видану від імені ОСОБА_5 на представлення його інтересів ОСОБА_7 .

В подальшому, 27.01.2024, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , який без відповідного погодження та всупереч інтересам ОСОБА_5 представляв його інтереси на підставі довіреності, внесли завідомо недостовірні відомості до протоколу №27/1/24 позачергових зборів засновників ПП «ФОРВАРД», про збільшення статутного капіталу підприємства шляхом внесення ОСОБА_6 - 6 950 000,00 грн., що не відповідало дійсності а лише створювало підстави для перерозподілу часток відповідно ОСОБА_6 - 79,21 відсотків, а ОСОБА_5 - 20,79 відсотків, призначено директором підприємства ОСОБА_12 .

Продовжуючи протиправну діяльність, 20.01.2024, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , який без відповідного погодження та всупереч інтересам ОСОБА_5 представляв його інтереси на підставі довіреності, склали та підписали протокол №30/1/24 позачергових зборів засновників ПП «ФОРВАРД», згідного якого прийняли рішення припинити участь ОСОБА_5 в складі засновників ПП «ФОРВАРД», перерозподілити частки у статутному капіталі, а саме: ОСОБА_6 - 100 відсотків.

В подальшому, 29.01.2024 з метою доведення задуму на заволодіння 100 відсотків у статутному капіталі підприємства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , без відповідного погодження з довірителем та всупереч інтересам ОСОБА_5 , склав заяву, про вихід ОСОБА_5 зі складу учасників ТОВ «УРБАН СТРІТ», а ОСОБА_6 складено заяву про погодження такого виходу.

Так, 29.01.2024 відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «УРБАН СТРІТ» ОСОБА_6 директором підприємства призначено останнього.

Надалі зазначені документи були подані для вчинення реєстраційних дій.

В подальшому, не провівши жодних розрахунків з ОСОБА_5 , з метою унеможливлення повернення останнім належного підприємствам майна та своєї частки у статутному капіталі, від імені товариств укладено договори купівлі продажу, а саме: від 12.02.2024 про продаж об`єкту незавершеного будівництва розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПП «ЖК ФОРВАРД» директором і власником якого є ОСОБА_6 ; від 02.02.2024 нежитлові приміщення №115 та 314 розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на користь ТОВ «АМАДОК». Крім того земельні ділянки № :17:0004 та № :17:0005 перебувають у власності Хмельницької міської ради, та орендовані відповідно до договору оренди від 01.07.2010, ПП «ФОРВАРД».

Водночас магазин продовольчих та непродовольчих товарів розташований за адресою: АДРЕСА_3 , було одноособово зареєстровано ОСОБА_6 на праві приватної власності, як введений в експлуатацію об`єкт, 12.05.2021.

Крім того, у власності ТОВ «УРБАН СТРІТ» перебував автомобіль TOYOTA CAMRY, vin ТЗ: НОМЕР_1 , Номер кузова ТЗ:

НОМЕР_1 , який було відчужено 29.02.2024, відповідно договору купівлі продажу на користь ОСОБА_13 08.06.1974, яка являється цивільною дружиною ОСОБА_12 (призначений ОСОБА_6 директор ПП «ФОРВАРД») та має з ним спільну дитину.

Викладене свідчить про умисний характер дій ОСОБА_6 та інших пов`язаних із ним осіб спрямованих на заволодіння 100 відсотками статутного фонду та майна ПП «ФОРВАРД» та ТОВ «УРБАН СТРІТ», а також протиправне позбавлення ОСОБА_5 корпоративних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказані обєкти нерухомості являється об`єктом кримінально-протиправних дій а тому є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до інформаційних довідок з ЄДР речових прав на нерухоме майно встановлено наступне:

об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрований за ПП «ЖК ФОРВАРД»;

нежитлове приміщення № 115 розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «АМАДОК»;

нежитлове приміщення №314 розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності зареєстровано за ТОВ «АМАДОК»;

земельні ділянки № :17:0004 та № :17:0005 перебувають у власності Хмельницької міської ради, та орендовані відповідно до договору оренди від 01.07.2010, ПП «ФОРВАРД»;

магазин продовольчих та непродовольчих товарів розташований за адресою: АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_6 ;

Листом від 03.05.2024 ГСЦ МВС України повідомлено, про те, що автомобіль TOYOTA CAMRY, vin ТЗ: НОМЕР_1 , Номер кузова ТЗ: НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_14 .

Враховуючи вищевикладене в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт кримінально протиправних дій, що був набутий кримінально протиправним шляхом з метою забезпечення збереження в казаного речового доказу та унеможливлення подальшого його перепродажу.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив про задоволення клопотання.

Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено, що вищевказане майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що арешт майна лише з мотивів винесення постанови про визнання його речовим доказом без доведення достатності доказів необхідності забезпечення збереження речового доказу не узгоджується з положеннями законодавства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2021 (провадження № 11-410сап20).

Посилання слідчого на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є лише звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону.

З огляду на наведене, враховуючи, що слідчим не надано доказів необхідності накладення арешту, слідчий суддя не вбачає обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власників майна та інших осіб від невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги вказану в клопотанні попередню кримінально-правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 358 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування стороною обвинувачення не доведено необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно.

За вищевикладених обставин клопотання слідчого про арешт майна задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 167, 168, 170-173, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000814 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_15