Дата документу 14.08.2024 Справа № 335/7815/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/7815/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/501/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гуляйполе Запорізької області, громадянина України, який не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 03 вересня 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що з урахуванням специфіки дій підозрюваного, інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливає зі змісту ст.177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою у повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення, міцність соціальних зав`язків підозрюваного, наявність в нього родини й утриманців.

Вказує, що в ході судового засідання прокурор не довів і не надав доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам.

Посилається на те, що слідчий суддя відповідно до вимог ст.183 КПК України зобов`язаний визначити розмір застави.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_6 був доставлений у райвідділ приблизно о 10 годині ранку, весь день він знаходився у відділку без їжі. Тільки о 22 годині 10 хвилин було видане доручення на захист ОСОБА_6 .

Також, вказує, що слідчі дії, а саме впізнання, одночасний допит були проведені з порушенням вимог ст.223 КПК України. Слідчий суддя не надав правової оцінки цим діям. Вони проводились після 22 годин, що заборонено законом.

Згідно з ухвалою слідчого судді, з наданих суду матеріалів вбачається, що у провадженні ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000855 від 03 липня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив у злочинну змову з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розподіливши між собою ролі та підбуривши його до скоєння кримінального правопорушення, ціллю якого було напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, 03 липня 2024 року приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_11 , маючи умисел на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи потерпілу ОСОБА_12 , прибули до місця її мешкання, а саме до під`їзду АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 залишився неподалік вказаного будинку з метою відстеження потерпілої. У свою чергу, ОСОБА_6 пильнував за тим, щоб потерпіла зайшла до свого під`їзду, після чого повідомив про це ОСОБА_11 . Також, своїми діями ОСОБА_6 здійснював прикриття ОСОБА_11 , який згодом прослідував вслід за потерпілою ОСОБА_12 до середини під`їзду. У свою чергу, ОСОБА_11 , перебуваючи на сходинковому майданчику першого поверху, тримаючи у руці балончик із сльозоточивим газом, направив його в область обличчя потерпілої ОСОБА_12 та застосував його декілька раз, внаслідок чого останній було спричинено хімічний опік обох очей, після чого, шляхом ривка, намагався незаконно заволодіти рюкзаком з мобільним телефоном, грошовими коштами у сумі 5 000 гривень та 1 000 доларів США, який знаходився на плечах потерпілої, однак остання вчинила опір ОСОБА_11 , відштовхнувши його у бік та вибігла з під`їзду. Після чого ОСОБА_6 разом із ОСОБА_11 , розуміючи, що на вулиці їх злочинні дії можуть бути викриті сторонніми особами, покинули місце злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: відомостями з протоколу огляду місця події від 03 липня 2024 року в приміщені під`їзду №3 житлового будинку та на прилеглій території, за адресою: АДРЕСА_4 ; речовими доказами, які вилучені під час проведення ОМП за вказаною адресою; показаннями свідків; відомостями з протоколу затримання в порядку ст.208 КПК України; показаннями підозрюваного ОСОБА_11 ; відомостями з протоколів впізнання особи за участю потерпілої та свідків; відомостями з протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 та за участю потерпілої ОСОБА_12 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України існують, а саме те, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке є особливо тяжким злочином, вчинене в умовах воєнного стану, за який передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк - від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував окрім іншого, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 за інкримінований йому злочин; конкретні обставини цього злочину, відомості про особу підозрюваного, який має місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, яка має відповідне захворювання, раніше не судимий.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, та про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

З приводу доводів сторони захисту про те, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, в.ч. визначити розмір застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вирішувалась питання про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки, виходячи з наявних матеріалів провадження, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , вчинене із застосуванням насильства.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Доводи сторони захисту про протилежне, на думку колегії суддів, не є переконливими з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного та встановлені ризики.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя не врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення, міцність соціальних зав`язків підозрюваного, наявність в нього родини й утриманців, є помилковими та спростовується змістом оскаржуваної ухвали.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний був затриманий 06 липня 2024 року о 10:00 годині та були порушені його процесуальні права, нічим не підтверджені.

Згідно з протоколом затримання, ОСОБА_6 був фактично затриманий 06 липня 2024 року о 19 годині 45 хвилин, та в цей же день о 21:10 год було видане доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою від 06 липня 2024 року №003-280000687.

Також є безпідставними і доводи захисника про те, що слідчі дії, а саме впізнання, одночасний допит були проведені з порушенням вимог ст.223 КПК України, оскільки проводились після 22 годин.

Відповідно до вимог ч.4 ст.223 КПК України проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 години до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного, а також крім здійснення кримінального провадження у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

З наявних матеріалів убачається, що органом досудового розслідування вживались невідкладні заходи для розкриття злочину, в т.ч. здійснювались допити учасників провадження.

В ході апеляційного розгляду захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 надав суду документи щодо обстеження та лікування підозрюваного і його сина за період з 2022 - 2024 рік; довідки ВПО; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про народження дитини; акт про нещасний випадок від 12 травня 2014 року; акт спеціального розслідування групового нещасного випадку від 08 травня 2014 року; відомості про трудову діяльність підозрюваного на посаді працівника правоохоронних органів за період з 2019 - 2022 рік.

Проте, на думку колегії суддів, інформація, що міститься у вищевказаних документах, не зменшує встановлених ризиків та не свідчить про неможливість знаходження підозрюваного в умовах установи попереднього ув`язнення за станом здоров`я на цей час.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження теж відсутні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі підозрюваного, та заявлені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 03 вересня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4