Справа № 932/5411/24
Провадження № 1-кс/932/1761/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вищевказана скарга, яка мотивована тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000358 від 11.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2023 року у МКЛ АДРЕСА_1 , помер невідомий чоловік, якого було доставлено з АДРЕСА_2 . Труп без ознак насильницької смерті, направлено на СМЕ.

В подальшому було встановлено, що померлим є гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проведеною судово-медичною експертизою встановлено, що смерть ОСОБА_4 є природньою, унаслідок хвороби, а саме: атеросклеротична хвороба, збільшення розмірів серця, нестенозуючий коронаросклероз, кардіосклероз, гіпертрофія міокарду. Ускладнення: гостра серцева недостатність.

Поховання ОСОБА_4 відбулось як невстановленої особи трупа, на кладовищі в АДРЕСА_3 .

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.02.2023 року кримінальне провадження № 0000358 від 11.02.2023 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Скаржник з таким рішенням слідчого не погоджується. Вказує, що вона була позбавлена можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та контролювати хід розслідування. Увесь час досудового розслідування їй не було повідомлено ані обставин загибелі сина, ані результатів судово-медичних досліджень. ОСОБА_3 тривалий час не могла дізнатись, де похований її син. Крім того, ймовірний труп її сина не був пред`явлений їй для впізнання, незважаючи на те, що вона довгий час розшукувала сина, а анкетні дані трупа були встановлені 22.02.2023 року, але ніхто не повідомив родичів про смерть ОСОБА_4 та не дав можливість поховати його. Син був похований невідомо ким, як невстановлений труп, відомості в актовому записі складені невірно. ДНК експертиза трупа не проводилась, тож неможливо ідентифікувати особу загиблого як гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, ОСОБА_3 вважає, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, а висновки слідчого не відповідають обставинам кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, просить слідчого суддю постанову слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.02.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000358 від 11.02.2023 року, скасувати, витребувати матеріали кримінального провадження, видати пам`ятку про права та обов`язки потерпілої та провести з нею всі необхідні слідчі дії.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась. Подала заяву про розгляд скарги у її відсутність. Скаргу підтримує та просить скасувати постанову.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином.

Вважаю можливим розглянути скаргу у відсутність скаржника та слідчого. Фіксування кримінального провадження технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, перевіривши матеріали кримінального провадження, виходжу з наступного.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000358 від 11.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, 10.02.2023 року у МКЛ № 16 за адресою: м. Дніпро, пр-кт Б. Хмельницького, 19, помер невідомий чоловік, якого було доставлено з АДРЕСА_2 . Труп без ознак насильницької смерті, направлено на СМЕ. Встановлено, що померлим є гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проведеною судово-медичною експертизою встановлено, що смерть ОСОБА_4 є природньою, унаслідок хвороби, а саме: атеросклеротична хвороба, збільшення розмірів серця, нестенозуючий коронаросклероз, кардіосклероз, гіпертрофія міокарду. Ускладнення: гостра серцева недостатність. Поховання ОСОБА_4 відбулось як невстановленої особи трупа, на кладовищі в АДРЕСА_3 .

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.02.2023 року кримінальне провадження № 0000358 від 11.02.2023 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження слідчий виходила з того, що смерть ОСОБА_4 настала природнім шляхом, внаслідок хвороби серця, тому ознак насильницької смерті не виявлено.

Однак такий висновок є передчасним і необґрунтованим.

Так, відповідно до ст. 238 КПК України огляд трупа слідчим, прокурором проводиться за обов`язкової участі судово-медичного експерта або лікаря, якщо вчасно неможливо залучити судово-медичного експерта.

Згідно зі ст. 230 КПК України пред`явлення трупа для впізнання здійснюється з додержанням вимог, передбачених частинами першою і восьмою статті 228 цього Кодексу.

Пред`явлення трупа для впізнання належить до слідчих (розшукових) дій, проведення яких, відповідно до кримінального процесуального закону, не є обов`язковим. Необхідність у проведенні цієї слідчої (розшукової) дії кожного разу визначається особою, яка здійснює досудове розслідування, відповідно до слідчої ситуації, що склалася на певному етапі досудового розслідування.

Проте в даному випадку з метою встановлення особи трупа необхідно було провести його пред`явлення для впізнання із гр. ОСОБА_3 (матір`ю померлого), чи іншими родичами. Тим більше, що померлий перебував у розшуку як безвісно зникла особа, а також перебував на службі в Збройних Силах України чи інших військових формуваннях (мати бачила його під час переміщення військової техніки у складі колони).

Однак пред`явлення трупа для впізнання не проводилось.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що інформація про особу трупа стала відома слідчому 22.02.2023 року. Також були встановлені інші анкетні дані ОСОБА_4 , зокрема, й місце його проживання. Однак слідчим не вживались заходи щодо повідомлення близьких родичів та матері про необхідність участі в слідчих діях та пред`явлення трупа для впізнання.

Труп ОСОБА_4 був швидко похований, невідомо ким та невідомо за яких обставин. Дозвіл на поховання у родичів не отримувався.

Судово-медична експертиза причини смерті розпочата і проведена 10.05.2023, тобто після закриття кримінального провадження та за відсутності трупа, оскільки останній був вже похований.

Відомості про особу трупа установлені лише на підставі збігу відбитків пальців рук з дактилокартою, заповнену на ім`я ОСОБА_4 , однак такий метод ідентифікації трупа є неточним. Крім того, відсутні відомості, що ОСОБА_4 дійсно притягувався до кримінальної відповідальності та був раніше дактилоскопований.

Слідчий не повідомила ОСОБА_3 про обставини смерті її сина, не надала доступ до матеріалів кримінального провадження як представника (родича) померлого, не ознайомила з результатами судово-медичних досліджень і т.д.

Будь-яких інші дослідження, зокрема, генетичні, з метою встановлення та підтвердження особи невстановленого трупа, не призначались і не проводились.

Відтак, слід дійти висновку, що досудове розслідування проведено формально, із суттєвими порушеннями Кримінального процесуального закону, а висновки слідчого, які викладені в постанові про закриття кримінального провадження, не відповідають дійсним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про поховання та похоронну справу» громадян має право на поховання його тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті. Волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті виражається у побажанні бути похованим у певному місці, поруч з певними раніше померлими.

Представники померлого та родичи мають право бути обізнаними про місце поховання, причину смерті особи. Проте слідчим тривалий час ця інформація не надавалась заявниці, внаслідок чого вона була обмежена у праві на отримання інформації про смерть сина.

Відповідно до вимог статей 2, 284 КПК закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних і перевірених доказів.

При розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Слідчий суддя приходить до переконання, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження вищевказаним вимогам не відповідає.

Постає питання про проведення ексгумації невстановленого трупа, який начебто ідентифікований як труп гр. ОСОБА_4 , з метою проведення відповідних досліджень, та перепоховання родичами, з дотриманням вимог Закону України «Про поховання та похоронну справу».

Таким чином, рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000358 від 11.02.2023 року, є невмотивованим, тому підлягає скасуванню.

Інші вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, оскільки вирішення питання про визнання особи потерпілою, вручення їй відповідної пам`ятки, визначення обсягу необхідних слідчих дій тощо, належить до виключної компетенції слідчого чи прокурора.

Підсумовуючи викладене, вважаю можливим скаргу задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.02.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000358 від 11.02.2023 року, за ч. 1 ст. 115 КК України, скасувати.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5