Справа № 305/1691/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/463/24 за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.06.2024.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про надання дозволу на затримання, з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2009 ОСОБА_7 , перебуваючи на території Чеської Республіки, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майно, за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_8 , в прокатному пункті автомобілів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », належному ОСОБА_9 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 , взяли на прокат до 14.09.2009 автомобіль марки «Мерседес-Бенц-Віано», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску, на підставі договору про прокат автомобіля № PR2009-0051, який в подальшому не повернули власнику, а привласнили, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 598,2 тис чеських крон, що станом на момент вчинення злочину складає 271737,73 грн, тобто в особливо великому розмірі.
Крім того, ОСОБА_7 09.09.2009 в місті Прага Чеської Республіки, діючи умисно, з метою подальшого вчинення шахрайських дій, пред`явив у прокатному пункті «АГ-Каре» за адресою АДРЕСА_1 , підроблене доручення на своє ім`я про одержання автомобіля «Мерседес-Бенц» нібито від імені директора фірми «Гладе а.с.» ОСОБА_10 , у той час як насправді останній таке доручення не підписував, і на підставі якого отримав вище вказаний автомобіль в зазначеному прокатному пункті, який в подальшому привласнив та не повернув власнику.
23.04.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.
Постановою слідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 25.01.2023 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.
Клопотання мотивовано тим, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні, в тому числі кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 190 КК), яке є тяжким злочином, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, знаходячись на волі може ухилитись від слідства і суду, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку з чим, слідчий просив надати дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що з дня вчинення кримінальних правопорушень (09.09.2009) минуло майже 15 років, а строк притягнення особи до кримінальної відповідальності встановлений статтею 49 КК України закінчився. Крім того, слідчим суддею констатовано, що стороною обвинувачення не доведено, що вказані у статті 49 КК України строки зупинялися чи переривалися. Водночас, постановою від 25.01.2023 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук, однак вказану постанову було прийнято вже після спливу строків давності, які закінчились у 2019 році.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Стверджує про помилковість висновку суду про сплив максимального строку притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та про відсутність підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки з тексту повідомлення про підозру вбачається, що часом вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень є 09.09.2013, 23.04.2024 останньому повідомлено про підозру, в тому числі за ч. 4 ст. 190 КК України, як шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах, що в редакції Закону № 3233-ІХ від 13.07.2023 підпадає під кваліфікацію за ч. 5 ст. 190 КК України і санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Ці обставини не були встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання, що свідчить про передчасність ухвали від 26.06.2024. Оскільки ОСОБА_7 ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що зумовлює неможливість прийняття кінцевого рішення в даному кримінальному провадженні, вважає за доцільне надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом
згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За приписами до ч. 2 ст. 176 КПК України затримання - це тимчасовий запобіжний захід, який застосовується з підстав та у випадку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За приписами до ч. 2 ст. 188 КПК України клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
До клопотання повинні бути надані згідно з ч. 3 ст. 188 КПК України документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора не в повній мірі перевірив викладені у ньому доводи та дійшов до не обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні з таких підстав.
23.04.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.
Постановою слідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 25.01.2023 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.
25.06.2024 слідчий СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Зазначені у клопотанні слідчого обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, переховується від органів досудового розслідування та суду, перешкоджає кримінальному провадженню, може знищити, сховати або спотворити речі чи документи,
які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які вказують на наявність підстав для вирішення питання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу.
Таким чином, на думку колегії суддів, слідчим відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України доведено факт переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим наявні правові підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу останнього до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Окрім того, колегія суддів констатує про помилковість висновків слідчого судді про сплив максимального строку притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та про відсутність підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.
Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду судової палати Касаційного кримінального суду від 18.09.2018, під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).
Відповідно до висновку щодо застосування положень ст. 49 КК України, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 (справа № 328/1109/19, провадження № 51-5464 кмо 20), перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку. За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.
Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_7 ухиляється від явки до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим останній 25.01.2023 згідно постанови слідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП України в Закарпатській області оголошений у розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.
У зв`язку з чим висновок слідчого судді про сплив у 2019 році максимального (п`ятнадцятирічного) строку притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, є передчасним, оскільки 23.04.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру, в тому числі за ч. 4 ст. 190 КК України, як шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах, що в редакції Закону № 3233-ІХ від 13.07.2023, що підпадає під кваліфікацію за ч. 5 ст. 190 КК України і санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання
підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу в суд для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.
За таких обставин, з метою дотримання розумних строків досудового розслідування колегія суддів дійшла висновку про необхідність надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 .
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. 189, 190, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.06.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про надання дозволу на затримання, з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , - скасувати.
Клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області задовольнити.
Строк дії ухвали в частині надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 до Рахівського районного суду Закарпатської області встановити до 31.01.2025 включно.
Виконання ухвали в частині затримання з метою приводу ОСОБА_6 доручити начальнику Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області та прокурору Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на керівника Тячівської окружної прокуратури.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді