Справа № 525/1405/24
Провадження № 1-кп/525/162/2024

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2024 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2024 за №0001104 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

04 жовтня 2024 року близько 16 години ( точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим) ОСОБА_4 перебував поблизу домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу паркану виготовленого із восьмихвильового шиферу, де у нього виник умисел на крадіжку зазначеного шиферу, власником якого є ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє донині, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом демонтажу шиферу з паркану, таємно викрав шифер восьмихвильовий у кількості 25 штук, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-24/18237-ТВ від 22.10.2024 становить 3750 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3750 гривень.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєння кримінального правопорушення, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення. Суду пояснив, що у дійсно в с. Герусівка від побачив покинуте будинковолодіння, навколо якого був паркан виготовлений із шиферу, його хтось почав розбирати і він вирішив решту шиферу, який там залишився, зняти для себе. 04.10.2024 він з паркану зняв шифер у кількості 25 штук, 15 з них він перевіз за місцем свого проживання, а 10 були побиті, тому він вивіз їх на смітник. Через декілька днів до нього прийшли працівники поліції, він відразу добровільно видав їм шифер та розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що про вчинене щиро шкодує, обіцяє, що більше такого не повториться, збитки завдані потерпілому він відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності позицій учасників судового розгляду немає, їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за доцільне не досліджувати доказів стосовно цих обставин справи.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Крім показань обвинуваченого, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється:

-постановою слідчого від 14.10.2024 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0001104 шиферу восьмихвильового в кількості 15 штук ( а.с. 24);

-розпискою потерпілого ОСОБА_5 від 14.10.2024, який отримав від працівників поліції належний йому шифер у кількості 15 штук ( а.с. 25);

-ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_7 від 16.10.2024 про накладення арешту на восьмихвильовий шифер в кількості 15 штук, власником якого є ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ( а.с. 26-27);

-висновком експерта №СЕ-19/117-24/18237-ТВ від 22.10.2024, згідно якого ринкова вартість бувшого у використанні шифера восьмихвильового в кількості 1 штука, станом на момент вчинення кримінального правопорушення 04.10.2024, становила 150 грн.; ринкова вартість бувшого у використанні шифера восьмихвильового в кількості 25 штук, станом на момент вчинення кримінального правопорушення 04.10.2024, становила 3750 грн. ( а.с. 28-34);

-розпискою потерпілого ОСОБА_5 про те, що збитки завдані кримінальним правопорушенням йому відшкодовані ( а.с. 35).

Також судом були дослідженні матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ( а.с. 36-48).

Отже, допитавши обвинуваченого, покази якого повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, вивчивши письмові докази у обсязі наданому сторонами судового провадження, судом достовірно встановлено наступне.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненим в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, добровільно відшкодував збитки. При цьому вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує похилий вік обвинуваченого, його майновий стан, мету та мотиви вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, те, щоб покарання не було для обвинуваченого «непосильним тягарем» у розумінні практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили судом не встановлено, відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Суд вирішує питання про речові докази у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 100 КПК України. Одночасно із вирішенням питання про долю речових доказів, суд вирішує питання про скасування арештів накладених під час досудового розслідування, у порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

У справі маються витрати на залучення експерта у розмірі 1591 грн. 80 коп.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта в сумі 1591 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.10.2024 на восьмихвильовий шифер в кількості 15 штук, власником якого є ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування - після набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: восьмихвильовий шифер в кількості 15 штук, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по справі на залучення експерта у розмірі 1591 ( одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок на користь держави.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1