Номер провадження: 11-сс/813/665/24
Справа № 487/1981/24 1-кс/487/1757/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського райсуду м. Миколаєва від 06.03.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві про закриття к/п №0000604 від 06.04.2023

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 було задоволено подання в.о. голови Миколаївського апеляційного суду та кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського райсуду м. Миколаєва від 06.03.2024 направлено до Одеського апеляційного суду.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві (надалі ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві) ОСОБА_8 від 15.12.2023 про закриття к/п №0000604 від 06.04.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із відсутністю складу зазначеного кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято на підставі повного дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, в результаті чого слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність фактів, які б свідчили про наявність в діях суддів Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а посилання представника заявника на проведення досудового розслідування із грубим порушенням підслідності спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, постановою прокурора від 21.06.2023, якою підслідність даного кримінального провадження була визначена за слідчими ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї представник ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її необ`єктивність, невмотивованість та необґрунтованість, неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що постанова слідчого ДБР про закриття кримінального провадження винесена з грубим порушенням правил підслідності, зокрема, вимог ч. 5 ст. 216 КПК України, неуповноваженим на розслідування цієї категорії справ слідчим органом, оскільки відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 були внесені за ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України, після чого кримінальні провадження були об`єднані в одне, з присвоєнням йому №0000604 та згодом, з невідомих мотивів, передано в провадження ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві; в матеріалах кримінального провадження, всупереч твердженням слідчого судді, відсутні докази, які б свідчили, що 06.04.2023 Національним антикорупційним бюро України були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 366 КК України;

- з урахуванням того, що з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР досудове розслідування у цьому провадженні здійснювалось неуповноваженим на те органом, а уповноважений орган, тобто НАБУ, будь-яке досудове розслідування, яке б можна було назвати неефективним, не здійснював, то постанова прокурора про визначення підслідності, в силу правового висновку, викладеного у постанові ККС ВС від 28.10.2021 у справі №725/5014/18 (провадження №51-3231км21), є невмотивованою, всі докази, здобуті в ході досудового розслідування недопустимими, а ДБР не мав повноважень на здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та приймати рішення про закриття кримінального провадження;

- слідчим суддею не було враховано того, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, не містить відомостей про жодну проведену у провадженні слідчу дію, вжиття будь-яких заходів щодо перевірки доводів заявника, не встановлено жодних фактичних обставин та не допитано жодних свідків та навіть заявника ОСОБА_7 ; в мотивувальній частині постанови слідчого зазначено, що кримінальне провадження розслідувалось за заявою ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в той час як заявник в поданій заяві наводив обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, внаслідок чого під час досудового розслідування не приймались рішення стосовно відсутності ознак зазначених кримінальних правопорушень в діях суддів;

- слідчий суддя залишив поза увагою те, що органом досудового розслідування було незаконно, всупереч вимогам кримінального процесуального закону та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, винесено постанову про перекваліфікацію, натомість, КПК України не передбачає можливості перекваліфікації дій на стадії досудового розслідування, що підтверджується також висновком, викладеним у постанові ККС ВС від 24.06.2020 у справі №205/440/15-к (провадження №51-847км20); у разі, якщо орган досудового розслідування отримає фактичні дані, що вказуватимуть на вчинення іншого кримінального правопорушення, то слідчий, прокурор вносить до ЄРДР інформацію про нове кримінальне правопорушення.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття к/п №0000604 та направити матеріали кримінального провадження для подальшого досудового розслідування.

Апеляційний розгляд вказаного провадження неодноразово відкладався в зв`язку із відсутністю електропостачання та інтернет зв`язку в Одеському апеляційному суді, або у учасників апеляційного провадження та неможливості проведення відеоконференції..

Водночас, в судове засідання апеляційного суду призначене на 18.07.2024 учасники провадження не з`явились, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

При цьому, прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_13 подав заяву про проведення апеляційного розгляду без його участі, в якій також просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника заявника, а ухвалу слідчого судді залишити без змін як законну, обґрунтовану та вмотивовану. Водночас представник заявника ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 також подав клопотання про проведення розгляду поданої ним апеляційної скарги без його участі, в якому також підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без участі учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та дослідивши надані прокурором матеріали к/п №0000604, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження надає підстави дійти висновку про те, що вказане рішення суду вимогам вищенаведеної статті не відповідає з огляду на наступне.

На підставі аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_8 від 15.12.2023, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000604 від 06.04.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України було закрито у зв`язку відсутністю складу зазначеного кримінального правопорушення (арк. к/п 95-98).

Мотивуючи зазначене рішення, слідчий послався на те, що в діях суддів Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відсутні порушення вимог КПК України під час направлення відповідних повідомлень учасникам судового провадження при розгляді подань суду 1-ої інстанції про визначення підсудності к/п №0001070 за обвинуваченням ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а також к/п № НОМЕР_1 за обвинуваченої ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Разом із тим, ст. 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, яка розкриває одну із найважливіших засад кримінального провадження принцип законності, відповідно до якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В свою чергу, ч. 4 ст. 38 КПК України встановлює, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, на підставі аналізу наданих апеляційному суду матеріалів к/п №0000604 вбачається, що слідчий ДБР зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався, не здійснив всіх необхідних дій, направлених на перевірку викладених в заяві ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення обставин та дійшов передчасного й необґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до наявного в матеріалах провадження витягу з ЄРДР (арк. к/п 12), 06.04.2024 були внесені відомості за №0000604 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на підставі ухвали слідчого судді Печерського райсуду м. Києва від 24.03.2023, якою було задоволено скаргу представника заявника ОСОБА_7 та зобов`язано уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 від 27.01.2023 за фактом можливого отримання неправомірної вигоди суддями Миколаївського апеляційного суду, а також суддями Вознесенського міськрайонного, Новоодеського районного та Веселинівського райсудів Миколаївської обл. за вчинення дій з використанням службового становища під час розгляду обвинувальних актів та прийняття рішень у к/п №0001070 та №0003320, потерпілою у яких є ОСОБА_18 .

Згодом, постановою прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_19 від 07.04.2023 проведення досудового розслідування зазначеного к/п №0000604 було доручено НАБУ (арк. к/п 29-30).

Цього ж дня, 06.04.2024, до ЄРДР були внесені відомості за №0000605 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України на підставі ухвали слідчого судді Печерського райсуду м. Києва від 24.03.2023, якою було задоволено скаргу представника заявника ОСОБА_7 та зобов`язано уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 від 27.01.2023 за фактом можливого надання неправомірної вигоди суддям Миколаївського апеляційного суду, а також суддям Вознесенського міськрайонного, Новоодеського районного та Веселинівського райсудів Миколаївської обл. за вчинення дій з використанням службового становища під час розгляду обвинувальних актів та прийняття рішень у к/п №0001070 та №0003320, потерпілою у яких є ОСОБА_18 (арк. к/п 37).

Постановою прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_19 від 07.04.2023 проведення досудового розслідування зазначеного к/п №0000605 було доручено НАБУ (арк. к/п 65-66).

В подальшому, матеріали зазначених досудових розслідувань у к/п №0000604 та №0000605 постановою прокурора від 12.06.2023 були об`єднані в одне провадження із присвоєнням йому №0000604 (арк. к/п 5-6) та 22.06.2023 детектив НАБУ ОСОБА_20 постановою від 22.06.2023 змінив правову кваліфікацію кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні з ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України на ч. 1 ст. 366 КК України (арк. к/п 7-11).

Згодом, постановою прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_19 від 21.06.2023 підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зазначеному к/п №0000604 була визначена за слідчими ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві (арк. к/п 3-4).

Разом із тим, системний аналіз наданих у розпорядження апеляційного суду матеріалів к/п №0000604 дає підстав стверджувати про те, що слідчим ДБР, всупереч вимог процесуального закону, не було здійснено слідчих (розшукових) або процесуальних дій, направлених на повне та всебічне розслідування зазначеного кримінального провадження, натомість, матеріали складаються лише із процесуальних рішень прокурора та слідчого, а також копій двох заяв ОСОБА_7 від 27.01.2023 про вчинення суддями Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за попередньою змовою із суддями Вознесенського міськрайсуду Миколаївської обл. ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , суддями Вселинівського райсуду Миколаївської обл. ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 із суддею Новоодеського райсуду Миколаївської обл. ОСОБА_27 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 України (арк. к/п 17-28 та 41-63).

При цьому, матеріали кримінального провадження містять лише запит слідчого ДБР до Миколаївського апеляційного суду стосовно надання інформації про те, чи повідомлялись потерпіла ОСОБА_18 та її представник належним чином про дату та час розгляду подання суду 1-ої інстанції про визначення підсудності кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та чи надходили від потерпілої та її представника на адресу апеляційного суду будь-які клопотання, а також містять відповідь Миколаївського апеляційного суду на вищевказаний запит слідчого, із долученням копій відповідних повідомлень, клопотань та ухвал (арк. к/п 78-94).

Після отримання зазначеної відповіді Миколаївського апеляційного суду 15.12.2023 слідчим ДБР було винесено постанову про закриття к/п №0000604 у зв`язку із відсутністю складу зазначеного кримінального правопорушення.

Разом із тим, колегія суддів зауважує на тому, що, окрім витребування відповідної інформації з Миколаївського апеляційного суду, слідчим не було здійснено інших необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій задля встановлення обставин кримінального провадження, зокрема, не було допитано самого заявника ОСОБА_7 стосовно повідомлених ним обставин вчинення кримінального правопорушення.

Натомість, слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_8 15.12.2023, було винесено постанову про закриття к/п №0000604 від 06.04.2023 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, чим, на переконання колегії суддів, було допущено неповноту досудового розслідування.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим не було здійснено всіх належних, необхідних та передбачених законом дій задля здійснення ефективного досудового розслідування к/п №0000604, не було проведено повного комплексу слідчих та процесуальних дій на встановлення обставин кримінального провадження, не було проведено допиту заявника ОСОБА_7 з приводу повідомлених ним обставин вчинених на його думку кримінальних правопорушень, внаслідок чого було передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Слідчий суддя, в свою чергу, на вищевикладені порушення слідчого вимог кримінального процесуального закону та фактичне не проведення досудового розслідування уваги не звернув та дійшов необґрунтованого висновку про законність постанови про закриття кримінального провадження, у зв`язку із чим безпідставно відмовив представнику заявника ОСОБА_7 в задоволенні його скарги на згадану постанову.

За таких обставин, вищевказана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали.

Що стосується посилань представника заявника на грубе порушення підслідності під час досудового розслідування к/п №0000604, колегія суддів зауважує на наступному.

Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України встановлено, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених, серед іншого, суддею, крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з ч. 5 цієї статті.

В свою чергу, вимогами ч. 5 ст. 216 КПК України встановлено, що Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК України, якщо наявна хоча б одна з таких умов, зокрема, кримінальне правопорушення вчинено суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Як вже зазначалось апеляційним судом вище, спершу відомості до ЄРДР на підставі відповідної заяви ОСОБА_7 від 27.01.2023 були внесені за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України та здійснення досудового розслідування кримінального провадження було доручено НАБО, проте, в подальшому детективом НАБУ, на підставі аналізу змісту заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення та повідомлених ним обставин, було прийнято рішення про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України на ч. 1 ст. 366 КК України.

Зазначена обставина стосовно перекваліфікації кримінального правопорушення й послугувала підставою для визначення прокурором підслідності даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у вказаному кримінальному провадженні за слідчими ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві.

Інститут підслідності покликаний оптимізувати діяльність органів, що здійснюють досудове розслідування, з метою його найбільш ефективної та результативної організації для досягнення завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України. Водночас забезпечення ефективного розслідування і, як складова цієї діяльності, визначення органу розслідування є по суті управлінською діяльністю прокурора, у якого можуть бути найрізноманітніші підстави для передачі справи тому чи іншому органу.

На переконання колегії суддів, учасник провадження має навести конкретні та переконливі аргументи стосовного того, яким чином передача кримінального провадження для подальшого здійснення досудового розслідування окремому слідчому органу істотно обмежила права заявника, зокрема в порівнянні з тим становищем, в якому він перебував, якщо б його розслідував орган досудового розслідування, визначений правилами підслідності відповідно до положень ст. 216 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає в даному випадку допущення органом досудового розслідування будь-яких порушень правил підслідності під час досудового розслідування к/п №0000604.

Аналізуючи твердження представника заявника стосовно того, що чинний кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості перекваліфікації дій на стадії досудового розслідування, колегія суддів зауважує на тому, що системний аналіз приписів Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора №231 від 17.08.2023, дає підстави стверджувати про те, що законодавство не містить прямої заборони для слідчого (прокурора, детектива, тощо), у разі наявності для того достатніх підстав, здійснити уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, відомості про яке були попередньо внесені до ЄРДР на виконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

Натомість, слідчий, згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З урахуванням змісту повідомлених заявником ОСОБА_7 у його заяві від 27.01.2023 про вчинення кримінального правопорушення обставин стосовно зазначення суддями Миколаївського апеляційного суду в ухвалах недостовірних відомостей щодо належного сповіщення учасників процесу про дату та час розгляду подання про визначення підсудності, у детектива НАБУ були достатні підстави для прийняття рішення про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення в межах зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_7 , скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про задоволення його скарги та скасування постанови слідчого від 15.12.2023 про закриття к/п №0000604 та повернення матеріалів кримінального провадження до прокуратури для організації проведення досудового слідства.

Керуючись ст.ст. 24, 284, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського райсуду м. Миколаєва від 06.03.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_8 від 15.12.2023 про закриття к/п №0000604 від 06.04.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_8 від 15.12.2023 про закриття к/п №0000604 від 06.04.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Кримінальне провадження №0000604 від 06.04.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України направити до Миколаївської обласної прокуратури для організації досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4