УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/16970/24

Провадження № 1-кс/638/3212/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі слідчого судді - ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709 від 04 серпня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и в:

27 вересня 2024 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709 від 04 серпня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001709 від 14.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, п. 6, 11 ч.2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2024 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, викликаних попереднім розлученням та поділом спільного майна, вирішила організувати умисне вбивство свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доручивши його виконання іншій особі за винагороду, у вигляді без-оплатної передачі у власність нерухомого майна у місті Харкові.

Так, 13 серпня 2024 року приблизно о 11 год 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію вчинення умисного вбивства на замовлення з корисливих мотивів, зустрілася з « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_1 , де під час зустрічі ОСОБА_3 замовила вбивство свого ко-лишнього чоловіка ОСОБА_4 , запропонувавши винагороду у вигляді безоплатної передачі у власність нерухомого майна у місті Харкові, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки наразі в неї відсутні грошові кошти для іншої винагороди. « ОСОБА_5 » погодився на запропоновані умови та ОСОБА_3 передала йому інформацію щодо потерпілого ОСОБА_4 , яка була викладена на фрагменті аркушу паперу, на якому була надрукована копія паспорта потерпілого. На зворотній стороні аркушу, ОСОБА_3 власноруч написала адресу проживання останнього, а саме: АДРЕСА_3 . Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на організацію готування умисного вбивства на замовлення з корисливого мотиву, ОСОБА_3 домовилась з « ОСОБА_5 » про наступну зустріч, призначену через телефонний зв`язок.

В подальшому « ОСОБА_5 » повідомив співробітникам поліції про злочинні наміри ОСОБА_3 , та, з ціллю проведення оператив-но-розшукових заходів, направлених на документування злочинних дій ОСОБА_3 , а також попередження реалізації вказаного зло-чинного наміру, співробітниками поліції було залучено « ОСОБА_5 » як залегендовану особу з установчими даними « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », якому і була доручена роль виконавця вбивства.

Не полишаючи своїх злочинних намірів, 17.08.2024 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 зустрілася з « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_1 ) та підтвердила своє попереднє за-мовлення щодо вбивства ОСОБА_4 , обговоривши більш детально спосіб вбивства та винагороду після його реалізації. Далі, ОСОБА_3 та « ОСОБА_5 » домовились про наступну зустріч, яка також бу-де призначена через телефонний зв`язок, за декілька днів.

Далі, 20.08.2024 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_3 в черговий раз зустрілася з « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_4 та вкотре підтвердила свої злочинні наміри, щодо замовлення вбивства з корисливих мотивів свого колишнього чоловіка - ОСОБА_4 , де вони обговорили місце переховування « ОСОБА_5 », а саме: с. Зауддя, Харківської обл. та кодову фразу - «Давай познакомимся», яку повинен буде надіслати « ОСОБА_5 » - ОСОБА_3 у месенджері «Viber», що значитиме успішне виконання умисного вбивства ОСОБА_4 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство на замовлення з корисливого мотиву, ОСОБА_3 , 24.08.2024 об 11 год. 00 хв. в останній раз зустрілася з « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_1 (Сумський ринок), де остаточно підтвердила факт замовлення вбивства свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 , шляхи відходу та подальшого переховування виконав-ця - « ОСОБА_5 ».

09.09.2024 « ОСОБА_5 » діючи згідно попередньо розробленого плану, щодо попередження реалізації вищезазначеного злочинного наміру, вчинив дії, щодо імітування умисного вбивства у формі нібито спричинення вогнепального поранення голови ОСОБА_4 , та, згідно відве-деної ролі, написав повідомлення у месенджері «Viber» на номер телефона ОСОБА_3 з кодовою фразою «Давай познакомимся», що дало впевненість ОСОБА_3 , вбивство її колишнього чоловіка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконане. Проте вбивство ОСОБА_4 було імітоване працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, п. 6, 11 ч.2 ст. 115 КК України, а саме у організації готування умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення.

09.09.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 та 279 КПК України, 09.09.2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14, п. 6, 11 ч.2 ст. 115 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має процесуальний статус підозрюваної, щодо якої 10.09.2024 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_3 та було встановлено наявність у власності об`єктів нерухомого майна, а саме:

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01. Тип об`єкта: квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа(кв.м.):119,5, житлова площа (кв.м.):65.8 за адресою: АДРЕСА_5 . державний реєстратор приватний нотаріус ОСОБА_6 , Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область. Підстава внесення: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30135579 від 21.06.2016 12:52:5. Документи подані для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер: 492, виданий 31.01.2006, видавник: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Харкіського міського нотаріального округу. Розмір частки: 25/100. Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 16.10.2015, видавник: Жовтневий РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_6 ;

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101. Тип об`єкта: квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа(кв.м.):48,7, житлова площа (кв.м.):28.3 за адресою: АДРЕСА_6 . державний реєстратор приватний нотаріус ОСОБА_6 , Харківський міський нотаріальний АДРЕСА_1 . Підстава внесення: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45851056 від 06.03.2019 18:56:06, ОСОБА_8 , Протопопівська сільська рада Дергачівського району, Харківська обл. Документи подані для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 21.09.2005, видавник: Харківська міська рада Виконавчий комітет Головне управління економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації Відділ приватизації житлового фонду. Розмір частки: 1. Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 16.10.2015, видавник: Жовтневий РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_6 ;

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 24323694. Тип об`єкта: квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м.):24,2, житлова площа (кв.м.):19.8 за адресою: АДРЕСА_7 . Підстава внесення: договір купівлі-продажу, №3526, 27.08.2008, ОСОБА_9 приватний нотаріус ХМНО. Розмір частки: 1/1. Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 ;

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101443. Тип об`єкта: будинок, площа земельної ділянки: 1200 за адресою: АДРЕСА_8 , технічний опис майна: Земельна ділянка зареєстрована на підставі рішення виконкому Безлюдівської селищної ради від 23.09.1955 р. №18,крім того лишки 206 кв.м Підстава внесення: договір дарування, р/№504, 13.02.2004, ОСОБА_10 .приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Розмір частки: 1/1. Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 16.10.2015, видавник: Жовтневий РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_6 ;

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101443. Тип об`єкта: будинок, житлова площа: 17,5 за адресою: АДРЕСА_8 , технічний опис майна: Згідно чинного законодавства реєстрацію земель БТІ не здійснює Підстава внесення: договір дарування, р/№484, 14.02.2003, ОСОБА_10 . приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу. Розмір частки: 2/3. Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 16.10.2015, видавник: Жовтневий РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_9 власник: ОСОБА_11 ;

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 25495920. Тип об`єкта: квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа(кв.м.):53,0, житлова площа (кв.м.):37.6 за адресою: АДРЕСА_10 , Підстава внесення: договір довічного утримання, 426, 29.06.2009, Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу ОСОБА_12 . Розмір частки: 1/4 (спільна часткова власність). Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 54. Тип об`єкта: житловий будинок, загальна площа: 62,8, житлова площа: 37.1 за адресою: АДРЕСА_11 , земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :00:001:0046, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0.1441 га. Підстава внесення: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13065233 від 15.05.2014 14:46:29, приватний нотаріус ОСОБА_13 , Чугуївський районний нотаріальний округ, Харківська обл. Документи подані для реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: реєстровий номер 727, бланк ВТХ118362, виданий 15.05.2014, видавник: Приватний нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_13 . Розмір частки: 1. Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 16.10.2015, видавник: Жовтневий РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_6 ;

- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 8208503. Тип об`єкта: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_12 "а", Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 04.09.2009 Підстава внесення: договір довічного утримання, 595, 03.09.2009, Приватний нотаріус ОСОБА_14 .В Розмір частки: 1/3 (приватна спільна часткова власність). Власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, прокурор вважає, що виникла необхідність накладення арешту шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, а саме квартир та будинків, які розташовані за адресами: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_13 , квартира 24, АДРЕСА_8 , : АДРЕСА_8 , АДРЕСА_12 , квартира 2, АДРЕСА_14 "а", тобто проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, здійснювати будівельні роботи, тому що вважає, що незастосування цього заходу, перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення, або реконструювання, а крім того вищезазначене майно є предметом та доказом злочину, оскільки у разі неприйняття вищезазначеного заходу можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на його знищення, що істотно може ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, призначення та проведення необхідних судових експертиз, зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення, розібрання або реконструювання, а крім того вищезазначене майно є предметом та доказом злочину.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна:

1. квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

2. квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

3. квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

4. будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_8 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

5. будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_8 належить на праві спільної часткової власності (розмір частки 2/3) ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

6. квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_10 , яка належить на праві спільної часткової власності (розмір частки 1/4) ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

7. будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_11 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

8. домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_12 , належить на праві спільної часткової власності (розмір частки 1/3) ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Заборонити вчиняти будь - які дії стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (частини друга статті 131 КПК України).

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається«Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі «Лемуан проти Франції», від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).

Суд також зауважує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною другою статті 171 КПК України встановлено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В обгрунтування клопотання прокурор посилається на те, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення, або реконструювання, а крім того вищезазначене майно є предметом та доказом злочину, оскільки у разі неприйняття вищезазначеного заходу можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що істотно може ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, призначення та проведення необхідних судових експертиз, зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення, розібрання або реконструювання, а крім того вищезазначене майно є предметом та доказом злочину.

Так, орган досудового розслідування просить накласти арешт на ряд об`єктів нерухомого майна, а саме:

1. квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

2. квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

3. квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

4. будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_8 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

5. будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_8 належить на праві спільної часткової власності (розмір частки 2/3) ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

6. квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_10 , яка належить на праві спільної часткової власності (розмір частки 1/4) ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

7. будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_11 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

8. домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_12 , належить на праві спільної часткової власності (розмір частки 1/3) ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Разом із тим, зі змісту клопотання та доданих до нього документів, які підтверджують право власності ОСОБА_3 на майно, яке прокурор вважає необхідним арештувати, вбачається, що воно, окрім підозрюваної, належить також іншим особам, ОСОБА_3 лише частка, та, відповідно, є об`єктами спільної часткової власності, що свідчить про можливе порушення прав та законних інтересів третіх осіб у разі накладення арешту на вказане майно.

При цьому в порушення пункту 3 частини другої статті 171 КПК України в клопотанні про арешт майна прокурором не зазначено хто саме є власником (власниками) іншої та якої саме частини об`єктів нерухомого майна, не зазначено обгрунтування та не надано доказів на підтвердження підстав накладення арешту в цілому на вказані об`єкти.

Відсутність в клопотанні про арешт майна відомостей про власника (власників) майна, яке належить арештувати, зокрема його адреси та інших засобів зв`язку (офіційної електронної адреси, номерів телефонів), позбавляє суд можливості своєчасно та належним чином викликати у судове засідання власника майна відповідно до норм процесуального законодавства, повідомити його про дату, час та місце проведення судового засідання та розглянути клопотання у визначений законом строк.

Також, до клопотання не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, зокрема, доводи прокурора щодо призначення та проведення необхідних судових експертиз.

Окрім того, в обгрунтування клопотання прокурор посилається на те, що звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Однак, клопотання не містить належного конкретного обгрунтування та доказів на підтвердження того, що вищезазначене майно є предметом та доказом злочину, тобто зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час даного кримінального провадження, в тому числі є предметом, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, та/чи є речовими доказами по справі.

Постанови про визнання речовим доказом майна матеріали справи також не містять.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у організації готування умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення.

Суд звертає увагу, що, відповідно до норм КПК України, правові підстави, з яких накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.

Проте, як вже зазначено вище, прокурором в клопотанні не зазначено жодних правових підстав необхідності накладення арешту, а саме, про те, що майно, як зазначає прокурор, є предметом та доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Зважаючи на мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для особи, виходячи з розумності та співмірності обмеження права особи на володіння та користування своїм майном, слідчий суддя вважає, що прокурором у даному клопотанні не обгрунтовано такого втручання у право особи володіння майном.

Таким чином, суд враховує відсутність підстав для арешту, недостатність доказів

Суду також не зазначено можливий розмір шкоди, завданої правопорушенням та цивільний позов. В клопотанні не зазначено про наслідки арешту майна для інших осіб, інтереси, яких можливо будуть порушені при вказаному арешті майна. Суд акцентує увагу на відсутності в даному випадку критеріїв розумності.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя доходить висновку, що подано прокурором клопотання не відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Згідно з частиною третьою статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 170-172 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709 від 04 серпня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі, для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами КПК України, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 30 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1