У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України.

Зокрема вказує на те, що 19.10.2024 року з 07 год 01 хв по 10 год. 10 хв. на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/1526/24, провадження № 1-кс/308/5513/24 від 19.09.2024 року, яка стосується лише ОСОБА_3 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , про що було мабуть складено протокол обшуку, згідно якого був вилучений мобільний телефон Iphone 15 PRO, Imei: НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_2 і ніякого відношення до ОСОБА_3 чи ще кого небудь не має. Користується ОСОБА_4 виключно у робочих цілях та для зв`язку з малолітньою дитиною, іншого телефона у неї нема.

19.10.2024 року слідчому було подано заяву про повернення тимчасово вилученого майна, а саме мобільний телефон Iphone 15 PRO, Imei: НОМЕР_1 з сімкартою НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_2 (копія заяви додається).

23.10.2024 року слідчому було подано заяву про повернення тимчасово вилученого майна, а саме мобільний телефон Iphone 15 PRO, Imei: НОМЕР_1 з сімкартою НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_2 (копія заяви додається).

Згідно ухвали суду від 19.09.2024 року слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000321 від 14.06.2024 року дозволено на проведення обшуку у житлі за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , 1978 року народження з метою вилучення та відшукання наркотичних речовин....., пристроїв для їх вживання..., мобільних терміналів та інших носіїв інформації....

Вилучений мобільний телефон Iphone 15 PRO, Imei: НОМЕР_1 , чорного кольору належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, яке абсолютно захищене законом. ОСОБА_3 ніколи не мав до нього доступу, пароль від входу до телефона йому ніколи не повідомлявся. Та й він сам ніколи мій телефон покористуватись не просив.

Як вказано у скарзі, станом на 22.10.2024 р. слідчий чи прокурор у кримінальному провадженні №0000324 від 14.06.2024 року року з клопотанням про арешт вилученого майна до Великоберезнянського суду не звертались, на вказане вище майно арешту не накладено. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При цьому у скарзі вказано на те, що таким чином, законних підстав утримувати ОСОБА_5 майна у слідчого відділку в рамках вказаного провадження не має.

Заявник зазначає, що з метою недопущення порушення права власності вона 19.10.2024 року звернулась із письмовою вимогою до слідчого та прокурора про негайне повернення вилученого майна, яка була проігнорована взагалі. Бездіяльність слідчого щодо неповернення належного їй майна є протиправною та такою, що порушує право власності та вимоги КПК щодо статусу вилучено під час обшуку майна.

Заявник на підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. 168, 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, просить: визнати бездіяльність старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна протиправною; зобов`язати року старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 негайно повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або її представнику мобільний телефон Iphone 15 PRO, Imei: НОМЕР_1 , чорного кольору з сімкартою НОМЕР_2 ; 3. Повідомити мене про дату та час розгляду даної скарги в порядку ст. 135 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку:

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч.6 ст.131 Кримінального-процесуального кодексу України, є тимчасове вилучення майна. Порядок повернення тимчасово влученого майна визначається ст.169 КПК України яка передбачає,що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171,частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна та у випадках передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України. Вказані підстави передбачені в статті 169 КПК України відсутні, тому зазначені в скарзі обставини не є предметом оскарження відповідно до статті 303 КПК України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 р., зазначено наступне: У статті 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК. Враховуючи те, що згідно зі ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, на підставі постанови прокурора, бездіяльність може полягати у невинесенні такої постанови за відсутності підстав для вилучення майна.

В зв`язку з чим, скаржник має право звернутися у встановлений законом спосіб із відповідним клопотанням про повернення майна.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна, передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбаченихч.5 ст.171 та ч.6 ст.173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Відповідно до ч. 1 статті 304 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Розгляд клопотань сторони кримінального провадження під час досудового розслідування відбувається в порядку, передбаченому ст.220 КПК України, а саме, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Виходячи зі змісту положень ст. 220 КПК України, слідчий зобов`язаний розглянути клопотання потерпілого і його представника в строк не більше трьох днів з моменту подання, однак таке клопотання повинно стосуватися не будь-яких дій, а саме процесуальних дій, які: передбачені КПК України; направлені на виконання завдань кримінального провадження при проведенні досудового слідства; відносяться до компетенції слідчого.

Клопотання - це письмове звернення з проханням про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Клопотання може вноситись стороною захисту, потерпілим, його представником чи законним представником. Воно адресується слідчому чи прокурору, який протягом трьох днів, розглянувши клопотання, приймає одне з таких рішень - задовольняє чи відмовляє у задоволенні клопотання.

Бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржене - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

В даному випадку, з матеріалів скарги, не надається за можливе встановити, що заявник або власник майна звертались до прокурора або слідчого з заявою або клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

Слід зазначити, що матеріали скарги містять клопотання адресоване старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , про повернення тимчасово вилученого майна. Однак матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження того, що саме ця особа є власником вилученого майна, що вказане у скарзі майно, про повернення якого ставиться питання, було вилучено саме у ОСОБА_2 .

Так, за твердженням заявника майно було вилучено у неї під час санкціонованого обшуку, а саме не підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 . однак матеріали скарги не містять копії вказаної ухвали, жодного підтвердження того, що взагалі таке майно вилучено, слідчому судді не надано.

Разом із тим, як вбачається зі змісту заяви про повернення майна, вона містить відмітку про її отримання 23.10.2024. До слідчого судді із вказаною скаргою заявник звернулася 24.10.2024, сама ж скарга датована 23.10.2024. З урахуванням вимог ст. 220 КПК України слідчий зобов`язаний розглянути клопотання заявника в строк не більше трьох днів з моменту подання, який станом на час звернення з вказаною скаргою не пройшов.

Отже, скарга є передчасною, оскільки скаржник не надав жодного документа про наявність постанови прокурора (слідчого) про відмову в поверненні майна, а в разі наявності постанови прокурора (слідчого) про повернення майна або про відмову повернути таке майно не позбавлений можливості оскарження такої в порядку вимог ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що заявник передчасно звернувся до суду зі скаргою, не отримавши відповіді у зв`язку з чим, на теперішній час заявник не має права подавати скаргу до суду та за таких обставин, враховуючи, передчасність поданої скарги, скаргу слід повернути.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що висновок заявника про бездіяльність слідчого щодо не вчинення певних дій за її клопотанням є передчасним.

Обов`язок доведення свого процесуального статусу лежить на особі, що звертається до суду з відповідною скаргою у відповідності до положень ст. 22 КПК України та не можуть покладатись на один і той самий орган чи службову особу, тобто слідчого суддю.

Частиною 2 статті 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, зокрема, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

У зв`язку з вищевикладеним вважаю, що скарга підлягає поверненню заявникові.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє його право повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.64-2,174,304 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, повернути заявнику.

Повернення скарги не позбавляє власника майна права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1