Справа № 276/2419/24
Провадження по справі 1-кс/276/367/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, українки, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 , непрацюючої, неодруженої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої,

підозрюваної у кримінальному провадженні №0000102 від 02.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці, та покласти на неї обов`язки:

1) не відлучатися з с. Топорище Житомирського району Житомирської області, без дозволу слідчого/прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання слідчим мотивовано тим, що слідчим відділенням ВП № 4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № № 0000102 від 02 серпня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 10.08.2024 близько 20 год. 00 хв. у ОСОБА_6 , яка перебувала поблизу залізничної станції «Топорище», що неподалік від с. Топорище Житомирського району Житомирської області, всупереч встановленим законодавством України суспільним відносинам у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речових, без мети збуту, у великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, в великих розмірах, ОСОБА_6 у вказаний день, час та місці, придбала шляхом знахідки для подальшого зберігання за місцем свого проживання порошкоподібну речовину світло-рожевого та білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 2,2464 г., яка знаходилася в трьох окремих прозорих поліетиленових зіп-пакетах, поміщених в окремий прозорий поліетиленовий зіп-пакет, які лежали на землі неподалік приміщення залізничної станції «Топорище», що неподалік від с. Топорище Житомирського району Житомирської області.

У подальшому, ОСОБА_6 , в той же день, час та місці, помістила вказаний прозорий поліетиленовий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною світло-рожевого та білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 2,2464 г., до власної кишені куртки, та перенесла її до власного житлового будинку в АДРЕСА_1 для подальшого зберігання, без мети збуту.

У ході проведення обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_6 в

АДРЕСА_1 , із середини жіночої шкіряної сумочки чорного кольору, яка знаходилася на білому комоді в спальній кімнаті житлового будинку вилучено поліетиленовий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною світло-рожевого та білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 2,2464 г.

Крім того, у не встановлену досудовим розслідуванням дату, час та місце, у ОСОБА_6 , яка перебувала в м. Дніпро, та яка усвідомлювала, що не має передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, діючи умисно, з метою їх незаконного зберігання, придбала в не встановленої досудовим розслідуванням особи шляхом безоплатного одержання, корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривач уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2, а також три бойові 9 мм пістолетні патрони зразка 1951 року з кулею «Пст» зі сталевим осердям.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 у не встановлений досудовим розслідуванням спосіб перенесла корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривач уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2, а також три бойові 9 мм пістолетні патрони зразка 1951 року з кулею «Пст» зі сталевим осердям до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де достовірно знаючи, що вказані предмети є бойовими припасами, незаконно, без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги п. п. 8.1, 12.2, 12.5 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМ України № 576 від 12.10.1992, зберігала корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривач уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2 в паперові коробці з-під мобільного телефону марки «Redmi 9T» зверху дерев`яної шафи у власній спальній кімнаті житлового будинку в АДРЕСА_1 , а три бойові 9 мм пістолетні патрони зразка 1951 року з кулею «Пст» зі сталевим осердям зберігала в скляній прозорій вазі, яка знаходилася на полиці дерев`яної шафи у вказані спальній кімнаті житлового будинку до 16.08.2024, де вони були виявлені та вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку працівниками поліції ВП № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Тим самим, ОСОБА_6 незаконно придбала, перенесла та зберігала у спальній кімнаті житлового будинку в АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривач уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2, які є бойовим припасом при конструктивному поєднанні обороною осколковою ручною гранатою Ф-1, а також три бойові 9 мм пістолетні патрони зразка 1951 року з кулею «Пст» зі сталевим осердям, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї.

У ході досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий зазначає, що метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тобто ризикам, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на переконання слідчого, існує ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки остання ніде офіційно не працевлаштована, за вчинення вказаних кримінальних правопорушень їй загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі. Також, наявні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), шляхом застосування шантажу, психічного впливом, підкупу, вмовляння, залякуванням таких, так як частина свідків в даному кримінальному провадженні є місцевими жителями с. Топорище Житомирського району Житомирської області, шляхом зміни останніми показів, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

На підставі вказаного, на думку слідчого, обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є достатнім для запобіганням вищезазначеними ризикам.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу, зазначивши, що слідчим не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України. Так, у будинку, де вона проживає, зареєстровані й інші особи, зокрема військовослужбовець ЗСУ. Відтак, до вказаного домоволодіння має доступ не лише вона. Також сторона захисту вважає безпідставними доводи слідчого та прокурора про наявність ризиків, які визначені п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Свої заперечення захисник мотивує тим, що ОСОБА_6 жодним чином не ухиляється від слідства та суду, прибуває за кожним викликом. Остання має на утриманні трьох малолітніх дітей та не може працевлаштуватись, оскільки здійснює за ними догляд. Щодо наявності ризику впливу на свідків, то зазначила, що ризик не підтверджений, оскільки докази вчинення впливу відсутні.

Підозрювана ОСОБА_6 підтримала висловлену думку свого захисника та заперечила щодо задоволення клопотання слідчого про обрання відносно неї запобіжного заходу.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника та підозрюваної, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частинами 2 та 4 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа, можливо, вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (рішення «N.C. проти Італії» від 11 січня 2001, §45).

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч.1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, в великих розмірах, а також у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Під час розгляду клопотання прокурором та слідчим на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч.1 ст. 263 КК України. Підозра підтверджується сукупністю наданих слідчому судді доказів: протоколом обшуку від 16.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.08.2024; рапортом чергової частини ВП № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за №5233 про виявлення гранати за місцем проживання ОСОБА_6 ; протоколом огляду предметів від 20.09.2024; протоколом огляду від 19.10.2024; висновком експерта за результатом проведення судової вибухово-технічної експертизи від 25.09.2024; висновком експерта за результатом проведення судової експертизи зброї від 27.09.2024; висновком експерта за результатом проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 04.10.2024; висновком експерта за результатом проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 07.10.2024; висновком експерта за результатом проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 07.10.2024.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог ст.194 КПК України слідчий суддя враховує наступні обставини.

Відповідно до висновку Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину (ч.1 ст. 263 КК України), санкція якого передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також нетяжкого злочину (ч.2 ст. 309 КК України), за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі до 3-х років, може вдатися до відповідних дій. Крім цього, в умовах воєнного стану ОСОБА_6 має безперешкодну можливість виїхати в іншу країну, в тому числі зі своїми дітьми.

Також наявні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які проживають в одному з підозрюваною населеному пункті, зокрема, шляхом умовляння, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Водночас відсутні обґрунтовані підстави, що ОСОБА_6 може впливати на свідків шляхом застосування шантажу, підкупу чи залякування. Докази такого впливу не надано.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено ризики, передбачені п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Відтак, наявні підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 .

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_6 найбільш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя покладає на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися за межі Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого/прокурора або суду; повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На переконання слідчого судді, вказаний запобіжний захід та покладені на підозрювану обов`язки зможуть забезпечити її належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, що доведені прокурором та слідчим під час розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя вважає за необхідне встановити строк дії запобіжного заходу до 24 грудня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.176 - 179, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на неї наступні обов`язки:

1) не відлучатися з с. Топорище Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого/прокурора або суду;

2) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

3) повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора або суду;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та вказаних вище обов`язків встановити до 24 грудня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням підозрюваним запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого слідчого відділу ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 04.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1