У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 428/2157/12

Номер провадження 1-в/184/150/24

30 жовтня 2024 року

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров подання провідного інспектора Нікопольського РВ «№ 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч.2 ст.74 КК України, відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

учасники справи: представник Покровського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Нікопольського РВ «№ 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч.2 ст.74 КК України, відносно засудженого ОСОБА_3 ,

У судовому засіданні представник відділу пробації підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки в суд, не повідомив.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку, що подання підлягає задоволенню у зв`язку з декриміналізацією вчиненого засудженим діяння

Вислухавши прокурора та дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання слід задовольнити з таких підстав.

Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровській області від 27.07.2012 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього певні обов`язки.

Вирок суду набрав чинності і не змінювався судом вищих інстанцій.

Частиною 6 статті 3 Кримінального кодексу України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вищевказаного вироку, ОСОБА_3 12.04.2012 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Загальна вартість викраденого майна становить 150 грн. 00 коп.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України.

Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2014 року складав 536,5 грн. ( 1073 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2012 х на 50 %) . Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 536,5 х2=1073 грн.

Отже, викрадення чужого майна вартістю до 1073,00 грн. включно в 2012 році, є адміністративним правопорушенням.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Викладене узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року, справа №567/507/23, провадження № 51-7110 км 23.

Таким чином, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи викладене, оскільки вартість майна, за викрадення якого засуджений ОСОБА_3 складає менше ніж 1073,00 грн., тому останній підлягає негайному звільненню від покарання за діяння, караність якого законом усунена (ч. 2 ст. 74 КК України).

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та звільнення засудженого за діяння, караність якого законом усунена, від покарання, призначеного вироком (ч. 2 ст. 74 КК України).

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IХ від 18.07.2024 року, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Нікопольського РВ «№ 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч.2 ст.74 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровській області від 27.07.2012 року покарання за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1