Справа № 589/2755/24
Провадження № 1-кс/589/970/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Шостка

16 липня 2024 року

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання прокурора Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка, Шосткинського району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2024 року на вирішення слідчого судді передано дане клопотання.

Прокурор вказує, що 14.06.2024 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та поміщений до ІТТ № 2 (м. Шостка) ГУНП в Сумській області.

17.06.2024 слідчим суддею Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді триання під вартою, строк дії якого закінчується 17.07.2024.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказуючи на наявність ризиків невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, можливістю переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків тощо у випадку відмови в задоволенні клопотання або ж застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Зокрема, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за вчинення якого йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що свідчить про те, що останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що свідчить про те. що останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі притягнення до мінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та відтягуючи в часі момент настання покарання, передбаченого законом.

Відносно ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий у клопотанні вказує, що знаходячись на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, а саме, погрожувати останньому або, навпаки, викликати жалість у нього з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на. показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Таким чином, хоча у кримінальному провадженні й допитаний свідок, однак, зважаючи на тяжкість покарання, встановленого за інкримінований йому злочини, ОСОБА_5 , не будучи обмежений у перебуванні на волі та пересуванні, може незаконно впливати на вказану особу, в тому числі спонукати його до зміни показань, з метою уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин та передбаченого за його вчинення покарання;

За п. 4 ч.1 ст.177 КПК України наявність ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не знаходячись в офіційних трудових відносинах, останній, не будучи обмежений запобіжним заходом, може залишити місце проживання, в тому числі в межах держави.

За п. 5 ч.1 ст.177 КПК України - ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Останній вчинив тяжкий злочин проти громадської безпеки, що свідчить про його нехтування суспільними нормами моралі та поваги прав інших громадян.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Захисник підтримав позицію свого підзахисного, просив застосувати до нього домашній арешт. Також підозрюваний пояснив, що вирішив добровільно йти служити до ЗСУ та вже фактично завершив проходження ВЛК. Не заперечуючи суті пред`явленої підозри вказав, що дії вчиняв у стані алкогольного сп`яніння під впливом товаришів з якими спільно вживав алкогольні напої, про що жалкує та просив врахувати його бажання стати на захист Батьківщини.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_5 , у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується протоколами допиту свідка, представника потерпілого, протоколоми пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Як вказує Європейський суд з прав людини, "...факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обгрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією у процесі розслідування кримінальної справи" (рішення Мюррей проти Сполученого Королівства від 28 жовтня 1994 року, п. 55).

Враховуючи дану позицію, слідчий суддя вважає, що про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушення свідчать вищезазначені докази їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, яка, по суті, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення "Фокс, Кемпбелл та Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32).

Частиною 1 ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити (з урахуванням ризиків зазначених у статті 177 КПК України) при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Пр цьому процес підготовки, розгляду та вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу має відповідати загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ст. 7 КПК України до яких, зокрема, відноситься змагальність.

З доказів, доданих до клопотання вбачається, що підозрюваний 17.12.2021 був звільнений з установи виконання покарань по відбуттю покарання у виді позбавлення волі. Підозра, що повідомлена ОСОБА_5 стосується вчинення ним кримінальних правопорушень проти власності (викрадення у таємний та відкритий спосіб товарів з магазинів) 13.06.2024 та 14.06.2024.

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів вчинення злочину, тяжкість покарання, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому слідчий суддя враховує, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за наявності мінімального ризику переховування та можливого впливу на свідків є явно недостатнім, а запобіжний захід у вигляді застави застосувати неможливо з огляду на відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, достатнього для внесення застави у розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 2 даної статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням досліджених обставин, передбачених ст. 178 КПК України та оцінивши мету та підстави застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що підстав для подальшого застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою недостатньо, однак, є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк до 24 години 15 серпня 2024 року, заборонивши йому залишати житло - квартиру АДРЕСА_2 цілодобово та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з вищевказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання,

4) носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали з дня її оголошення та по 24 годину 15 серпня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1