Справа № 446/1754/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2024 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у ві судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька кримінальне провадження № 0000813 від 22.05.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велике Колодно Кам`янка-Бузького району Львівської області, українця, громадянина України, працюючого маляром у ФОП «Боднар», депутатом та адвокатом не являється, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 22.05.2023 приблизно о 06 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Mazda 6», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним по дорозі Львів-Луцьк, у напрямку до м. Луцька, при проїзді її ділянки у районі 19 км + 800 м, що поблизу АДРЕСА_2 , порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «дорожня обстановка», «безпечна швидкість»), Розділу 2 п. 2.3.б), 2.9.а; Розділу 12 п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що він під керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного інтервалу, без причин технічного характеру, виїхав на праве, по напрямку його руху, узбіччя, де відбулось перекидання автомобіля та контактування із елетроопорою.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mazda 6», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження, а саме: множинні травми грудної органів грудної порожнини у вигляді множинних переломів ребер, перелом грудини, з ушкодженням внутрішніх органів, що за ознакою небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, від яких помер в кареті швидкої медичної допомоги.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому діянні визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальномц акті, щиро розкаявся.

Належним чином викликана в судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не прибула, через канцелярію суду подала заяву, вх.№ 2205, в якій просила проводити судовий розгляд кримінального провадження без її участі, жодних претензій до обвинуваченого не має, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед нею. Потерпілій відшкодовано кошти у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, а також між потерпілою та обвинуваченим 13.11.2023 року укладено договір про відшкодування моральної шкоди, згідно з яким обвинувачений зобов`язався відшкодувати потерпілій 4000 (чотири тисячі) доларів США для купівлі та встановлення пам`ятника її загиблому сину ОСОБА_8 (т.1 а.с.179; 224; 225).

Суд не бачить перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні ним кримінального правопорушення, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності його позиції, визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст. 286-1 КК України вірно, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно положень статей 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Також згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, в силу ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання , в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, розкаюється, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи наведене та принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При цьому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину у сфері безпеки руху та грубе порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП та непоправних наслідків - загибелі людини. Також в зв`язку з наведеним вище суд вважає, що ОСОБА_4 слід ізолювати від суспільства, оскільки його виправлення без ізоляції від суспільства суд вважає неможливим.

Врахувавши всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілої, ставлення винного до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3ст. 286-1 КК України.

Що стосується додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст.286-1 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, то враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, встановлення прямого причинного зв`язку порушень ОСОБА_4 вимог пунктів Правил дорожнього руху України з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, суд дійшов висновку, що воно має бути призначено у межах санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України, в даному конкретному випадку, на думку суду, не буде відповідати характеру вчиненого злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших правопорушень.

При цьому суд враховує положення ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Суд констатує, що злочинні дії ОСОБА_4 мають істотні незворотні наслідки - спричинення смерті особи.

Таким чином, незважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнання винуватості, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, тяжкості вчиненого необережного злочину, обставини вчиненого злочину, наслідки у виді смерті особи, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст.69,69-1 КК України.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 4780 грн. та підлягають стягненню в дохід держави за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.07.2023 року на одяг, у який був одягнений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 слід скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 24.05.2023 року на автомобіль марки «Mazda 6», р.н. НОМЕР_1 , слід скасувати.

У зв`язку із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою останньому до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість місяців) позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 22.05.2023 року.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 , строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 22.05.2023 р. по день набрання цим вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати а залучення експертів в загальній сумі 4 780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень на користь держави, а саме:

-судової інженерно-транспортної автотехнічної експертизи

№ СЕ-19/114-22/10108-ІТ від 22.06.2023 2 390 грн;

-судової інженерно-транспортної автотехнічної експертизи

№ СЕ-19/114-23/12086-ІТ від 21.07.2023 2 390 грн;

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-одяг, у який був одягнений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знищити;

-автомобіль марки «Mazda 6», р.н. НОМЕР_1 , повернути власнику.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.07.2023 року на одяг, у який був одягнений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 24.05.2023 року на автомобіль марки «Mazda 6», р.н. НОМЕР_1 , - скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1