Провадження № 1-кп/369/2065/24
В И Р О К

іменем України

04.10.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представників потерпілого адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законного представника потерпілої ОСОБА_8

захисниці ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000930 від 04.05.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка має вищу освіту, не заміжня, працює водієм у фізичної особи-підприємця, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

ОСОБА_12 04.05.2024 року близько 9.30 керувала технічно-справним автомобілем «Toyota Camry», р/н НОМЕР_2 , та, виїжджаючи на автомобільну дорогу вулицю Олександрівську в с. Новосілки Фастівського району Київської області з житлової зони будинку АДРЕСА_3 , не була уважна, під час керування транспортним засобом не стежила за дорожньою обстановкою, проявила необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, в порушення вимог пункту 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021 року та введених в дію 01.01.2002 року (далі ПДР), відповідно до якого «виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місця стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає», не врахувала дорожню обстановку, не обрала безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого біля будинку АДРЕСА_3 здійснила виїзд на автомобільну дорогу вулиці Олександрівської, де відбулось зіткнення автомобіля «Toyota Camry», р/н НОМЕР_2 , з автомобілем «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався по автомобільній дорозі вулиці Олександрівській в напрямку вулиці Машинобудівників селища Чабани Фастівського району Київської області.

Внаслідок зіткнення транспортних засобів:

водій автомобіля «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження закриту травму груди: закритий перелом 1-7 ребер зліва та 2-8 ребер справа, саден та синців грудини, переломів тіла грудини в нижній третині, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для зрощення переломів ребер та грудини необхідний термін більше 21 дня;

пасажирка автомобіля «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження садна обличчя, гематоми лівої очної ділянки, відкритий уламковий перелом кісток носа зі зміщенням уламків, перелом усіх стінок обох верхнє-щелепних пазух (Ле Фор ІІ), забійно-рвана рана правої брови, перелом верхнього краю правої орбіти зі зміщенням уламків, вдавлений уламковий перелом лобної кістки праворуч без ушкодження внутрішньої кісткової пластинки лобної пазухи з поширенням на основу черепа (верхня стінка правої орбіти), забій правої лобної частки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

пасажирка автомобіля «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження відкрита черепно-мозкова травма: підшкірна гематома лобної ділянки, перелом обох стінок правої фронтальної пазухи з продовженням на внутрішню стінку правої орбіти з гематосинусом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В даній дорожній обстановці водійка ОСОБА_10 порушила вимоги п. 10.2 ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди і настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_17 тяжких тілесних ушкоджень та спричинення потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Обвинувачена БАЛАЯН ОСОБА_18 вину у пред`явленому обвинуваченні визнавала, суду пояснила, що вона їхала за батьком, щоб забрати його з лікарні після операції на кульшовому суглобі. При виїзді на головну дорогу з двору видимість була обмежена припаркованими автівками, при виїзді вона, хоча і рухалась повільно, не помітила автівку, яка рухалась зліва направо відносно її напрямку руху, що і стало причиною зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ». На місце ДТП прибули працівники поліції, які, напевно, були поряд у службових справах. Хтось з людей, які живуть поруч, викликав швидку медичну допомогу. Водій та пасажири автомобіля «ВАЗ», яким потрібна була медична допомога, були госпіталізовані в лікарню, вона, ОСОБА_19 , від госпіталізації відмовилась.

Після ДТП вона турбувалась станом здоров`я потерпілих, приїжджала в лікарню, за домовленістю з потерпілими близько 40000 грн добровільно відшкодувала ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_20 . Не відмовляється від подальшої компенсації витрат на лікування, а під час досудового розслідування вона отримала вимогу від родичів потерпілих про необхідність сплати 30000 доларів, таких грошей вона не має.

У вчиненому щиро розкаялась, вибачались перед потерпілими, просила не позбавляти її права керування транспортними засобами, оскільки вона працює водійкою в бюро ритуальних послуг, проживає з батьком та братом, які перебувають під її опікою.

Враховуючи позицію обвинуваченої, суд визнав недоцільним досліджувати ті докази та обставини, які ніким не оспорюються, та в розгляді кримінальної справи обмежився допитом обвинуваченої, потерпілих, законного представника та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої, свідчать про процесуальні витрати та речові докази, а також висновку експерта, яким було визначено швидкість «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_3 , до зіткнення.

Так, потерпілий ОСОБА_14 суду пояснив, що він рухався за кермом автомобіля «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_3 , автомобіль був завантажений розсадою, на автомобілі був прикріплений велосипед, на передньому пасажирському сидінні сидів племінник, на задньому пасажирському посередині племінниця Боднар Діана, з боків від неї ОСОБА_21 та матір племінниці ОСОБА_8 . Діана не була пристебнута ременями безпеки, оскільки автомобіль «ВАЗ 2105» не обладнаний на задніх сидіннях ременями безпеки, її тримала матір ОСОБА_8 .

Потерплій стверджував, що швидкість руху керованого ним автомобіля була в межах дозволеної, він і не міг рухатися швидко, оскільки тільки розпочав рух після зупинки на світлофорі.

Зіткнення відбулось миттєво, він втратив свідомість, отямився в лікарні, довго лікувався, потребує реабілітації.

Обвинувачена ОСОБА_10 приходила до нього в лікарню двічі, один раз, коли він отямився після наркозу, другий раз приблизно через тиждень, підтвердив, що водійка передала йому у відшкодування близько 30 тис грн, йому невідомо, щоб хтось від його імені звертався до ОСОБА_10 з вимогами про відшкодування шкоди.

Потерпіла ОСОБА_15 суду пояснила, що в автомобілі вона була на задньому пасажирському сидінні справа, за дорожньою ситуацію не спостерігала, після зіткнення втратила свідомість, отямилась від болю, лікування продовжує, лікування в лікарні оплачено, але реабілітація триває, на що також потрібні кошти.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_17 ОСОБА_22 суду повідомила, що ОСОБА_6 чемний та акуратний водій, тому для поїздок з ним не було ніяких пересторог. 04.05.2024 року в автомобілі вона сиділа на задньому пасажирському сидінні, донька Діана по середині між нею та ОСОБА_7 . Ремні безпеки на задньому сидінні не передбачені. Дорожньо-транспортна пригода сталась миттєво, отямившись вона допомагала доньці, тітці та брату. На лікування витратили багато грошей, тих грошей, які передала ОСОБА_10 , не вистачило, ОСОБА_8 допомагала і брату, і доньці, і тітці. Після аварії донька стала тривожна, боїться дороги, періодично у неї виникають головні болі. Все це спричинює страждання та буде підставою для стягнення моральної шкоди.

Відповідно до висновку експерта від 29.07.2024 року № СЕ-19/111-24/35610-ІТ в заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 та п.п. ю) п. 12.9 Правил дорожнього руху, в заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_3 , не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota Camry», р/н НОМЕР_2 , шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для руху, рухаючись як з обраною швидкістю руху 63,54+3,18 км/год, так і з дозволеною швидкістю руху на даній ділянці дороги 50 км/год.

За наведеного суд робить висновок, що показанням потерпілих, законного представника та власними показами обвинуваченої доведена вина ОСОБА_10 у пред`явленому обвинуваченні, тому кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого нею діяння, її соціальні, побутові та трудові характеристики, ставлення до вчиненого, доводи сторони обвинувачення та захисту, думку потерпілої сторони та бере до уваги, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, обставин, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням наведеного, ставлення обвинуваченої до вчиненого, вважає за доцільне призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки переконаний, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе в умовах контролю її поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Не призначення додаткового покарання суд вважає доцільним рішенням, оскільки ОСОБА_10 вчинила неумисне кримінальне правопорушення, негативно ставиться до наслідків свого вчинку, має свідому активну громадянську позицію, її робота пов`язана з керуванням транспортними засобами.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з документально підтверджених витрат на залучення експерта у сумі 9087 грн. Речовими доказами у кримінальному провадженні визнано транспортні засоби, рішення про повернення яких та скасування накладених на них арештів було вирішено до ухвалення вироку.

Керуючись ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити їй покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_24 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави на рахунок НОМЕР_4 в Казначействі України (ел.адм.податки), код класифікації 24060300 (інші надходження), отримувач платежу ГУК у Київській області/м. Київ, код отримувача за , 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн 36 коп.

Речові докази у справі: транспортні засоби залишити у розпорядженні власників.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_25