Справа № 206/3448/24
Провадження № 1-кп/206/227/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м.Дніпро обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 05.05.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2024 року о 14 годині 32 хвилини, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить йому на праві власності, здійснював рух у світлий час доби, по чистому, сухому асфальтобетонному покриттю, АДРЕСА_2 , з боку вул. Авдіївська у напрямку вул. Героїв Дніпра, проїжджа частина якої має по одній смузі для руху у кожному напрямку.

В процесі свого руху, у вказаний час, а саме 05 травня 2024 року о 14 годині 32 хвилин, водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, рухаючись з перевищенням дозволеної швидкості для руху, а саме зі швидкістю приблизно 113 км/год, не переконавшись в безпеці подальшого руху, в районі буд. АДРЕСА_3 , допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину дороги зліва на право відносно руху транспортного засобу, у невстановленому для цього місці.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.3, 12.4, та 12.9(6). Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно'" виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а іакож бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

Порушення вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9(6) Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної події, в наслідок якої пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісна тупа травма тіла - садна обличчя, садна тулуба, садна лівого передпліччя, численні забійні рани обох верхніх та нижніх кінцівок з розтрощенням підлеглих м`яких тканин та кровоносних судин, численні синці обох нижніх кінцівок, крововиливи під м`яку мозкову оболонку, крововилив в проекції трахеї та стравоходу, крововиливи по задній поверхні тулуба, крововилив по задній поверхні шиї, перелом першого шийного хребця з руйнуванням спино-мозкового каналу та ушкодженням спинного мозку, перелом лівої лопатки, перелом лівої та правої плечових кісток, перелом правої променевої та ліктьової кісток, перелом 1-5 ребер праворуч по передньо-пахвовій лінії без ушкодження пристінкової плеври, перелом 4-9 ребер праворуч по лопатковій лінії без ушкодження пристінкової плеври, перелом лонної кістки праворуч, лінійний перелом в ділянці крижово-клубового зчленування, перелом шийки правої стегнової кістки, перелом правої стегнової кістки, перелом правої малогомілкової кістки у верхній третині, перелом правої велико та малогомілкової кісток в нижній третині, розтрощення зв`язкового апарату лівого колінного суглобу, перелом в ділянці медіального над виростку лівої стегнової кістки, перелом 5-7 ребер ліворуч по лопатковій лінії без ушкодження пристінкової плеври. Виявлені ушкодження виникли незадовго до настання смерті, в дуже швидкій послідовності, одне за одним, майже одночасно, від дії тупих предметів, та являють собою єдиний комплекс травми, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та, стосовно до живих осіб, у своїй сукупності, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя у момент заподіяння, та призвели до настання смерті (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1).

Смерть ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від сумісної тупої травми тіла з грубим порушенням анатомічної цілісності у вигляді множинних переломів ребер, кісток тазу, шийного хребця та кінцівок, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення у повному обсязі, пояснивши суду обставини скоєного. У вчиненому щиро розкаявся.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом з`ясовано, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, та у суду відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються речових доказів, процесуальних витрат та характеризуючих обвинуваченого даних.

Потерпілий у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що станом на 17.05.2024 року, спричинена йому в результаті даного кримінального правопорушення матеріальна та моральна шкода добровільно відшкодована обвинуваченим ОСОБА_3 у повному обсязі. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 , за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинула його мати, ОСОБА_6 , він не має, та просить обвинуваченому призначити мінімальне покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства та не застосовувати до нього додаткове покарання у вигляді спеціального права права керування транспортними засобами.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обгрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд бере до уваги, що обвинувачений щиро розкаюється в скоєному, добровільно відшкодував завдані збитки, що встановлено судом як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст. 66 КК України. Також судом враховано, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, не одружений, на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку не має, але проживає з бабусею пенсійного віку та мамою, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, не пов`язане з ізоляцією від суспільства та із застосовуванням до нього додаткового покарання у вигляді позбавлення спеціального права права керування транспортними засобами, буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, гуманності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, крім того, таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань ОСОБА_3 суд не знаходить.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування проведена експертиза № 3216/22 від 08.11.2022. Питання про процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово- товарознавчої експертизи, вирішити відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 369-371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, застосований відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: оптичний носій інформації, диск з написом «HP DVD-R 4,7GB DATA/120MIN VIDEO» залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт з автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 1241 від 13.01.2024, належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), накладений ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.05.2024 року, шляхом заборони права відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта та проведення експертизи у сумі 17 417 ( сімнадцять тисяч чотириста сімнадцять) гривень 44 коп., код бюджетної класифікації: 24060300.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Cуддя ОСОБА_1