Провадження № 1-кс/344/6649/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 10000011 від 03.01.2023, що внесене до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, що складена 26.12.2023 дізнавачем Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із скаргою, у якій просить : скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 10000011 від 03.01.2023, що внесене до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, що складена 26.12.2023 дізнавачем Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги зазначено, що така постанова є передчасною, винесена без з`ясування всіх обставин.

30.12.2022 законний представник малолітнього ОСОБА_6 звернулася із заявою до Івано-Франківського РУП про те, що 17.11.2022 по вул. Шухевичів м. Івано-Франківська малолітній ОСОБА_7 за вказівками свого батька, який був присутній на місці пригоди, молотком наніс тілесні ушкодження її малолітньому сину ОСОБА_3 .

03.01.2023 кримінальне провадження закрито у зв`язку з тим, що в діянні ОСОБА_8 відсутній склад кримінального проступку.

01.08.2023 слідчим суддею скасовано таку постанову з мотивів неповноти досудового розслідування.

26.12.2023 дізнавач повторно винесла постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що в діянні ОСОБА_8 відсутній склад кримінального проступку.

При цьому, показання потерпілого, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в постанові про закриття викладені неповно та не об`єктивно, що впливає на юридичну кваліфікацію подій та причетних осіб. Зокрема, свідки вказують на пені дії батька ОСОБА_12 .

Під час досудового розслідування, не вжито всіх необхідних та можливих заходів по встановленню анкетних даних та місця знаходження повнолітньої особи, яка знаходилась на місці події як «батько» ОСОБА_8 та не виконано всіх необхідні та можливі слідчі дії.

Вважає, що з показань потерпілого та свідків, вказана повнолітня особа «батько», був присутній на місці події, надавав неповнолітньому ОСОБА_13 знаряддя злочину та керував діями останнього.

Відтак, зазначає, що не витребувано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб ОСОБА_8 , матері ОСОБА_8 ,не допитану таку хто супроводжував її сина під час події, не встановлено анкетних даних та місцезнаходження ОСОБА_14 ..

При цьому, вважає, що слід додатково допитати класного керівника ОСОБА_15 з приводу встановлення особи, яка була присутня разом з ОСОБА_16 під час події, провести впізнання такої особи, допитати ОСОБА_17 , провести інші слідчі дії; прийняти рішення щодо наявності ознак кримінальних правопорушень в діях особи, яка керувала діями неповнолітнього ОСОБА_8 при вчиненні кримінального правопорушення його батька /вітчима, попередньо ОСОБА_14 .

Після скасування постанови слідчим суддею, дізнавачем закрито кримінальне провадження без врахування невиконання доручення щодо допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , належних підтверджуючих документів щодо відмови від дачі показів до рапорту не долучено.

Разом з тим, у резолютивній частині постанови не прийнято рішення про направлення копій матеріалів про притягнення законних представників ( батьків) неповнолітнього ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП; не з`ясовано хто є батьком, вказана інформація взагалі не витребовувалась.

Копія оскаржуваної постанови була вручена лише 29.08.2024 у відповідь на клопотання про надання інформації про хід розслідування.

Представник заявника подав заяву про розгляд скарги без участі. Скаргу просив задоволити.

Дізнавач не з`явилася, причин своєї неявки суду не повідомила.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла наступного.

Згідно із п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постановою, що складена 26.12.2023 дізнавачем Івано-Франківського РУП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 10000011 від 03.01.2023, що внесене до ЄРДР у зв`язку з тим, що в діянні ОСОБА_8 відсутній склад кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він не досяг відповідного віку ( ч.1 ст.22 КК України). Однак, в діях батьків ОСОБА_8 вбачаються ознаками адміністративного правопорушення,п передбаченого ст. 184 КУпАП.

Разом з тим, з вказаною постанови не вбачається, хто є батьками ОСОБА_8 .

Даних про те, що потерпілому, його представнику було вручено (надіслано) постанову про закриття кримінального провадження, матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з статтею 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем постанова про закриття кримінального провадження скаржнику не направлялась. Така отримана представником 29.08.2024 .

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги щодо поновлення строку для її подання, вважає їх обґрунтованими та визнає причини пропуску процесуального строку для подання скарги, передбаченого частиною 1 статті 304 КПК України, поважними, а тому слід прийти висновку про можливість поновлення строку для подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на дізнавача, слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

В обґрунтування постанови зазначено, що «02.01.2023 до Івано-Франківського РУП ГУП в Івано-Франківській області із заявою звернулася ОСОБА_6 про те, що 17.11.2022 близько 16 год. по АДРЕСА_1 , малолітньому сину ОСОБА_3 , 2011 року народження, ОСОБА_8 спричинив тілесні ушкодження».

Постанова про закриття кримінального провадження повинна бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, дізнавач, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Відсутність складу кримінального правопорушення як підстава закриття справи застосовується, коли встановлено, що подія, щодо якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльність), але сама по собі не є злочином, оскільки:

а) відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона);

б) наявні діяння, що виключають злочинність діяння.

У розумінні вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину ( проступку) передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин, рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки складу кримінального правопорушення в діях якої конкретної особи відсутні.

Разом з тим, закриваючи дане кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, дізнавач зазначила, що фактично відсутній суб`єкт кримінальної відповідальності в контексті встановлення вчинених дій ОСОБА_8 .

При цьому, ні матеріали кримінального провадження, ні постанова не містить оцінки тим обставинам, що зазначені у заяві від 28.12.2022( зареєстрована 02.01.2023), яка стала підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення у зазначеному вище кримінальному провадженні. У такому повідомлені про кримінальне правопорушення було зазначено, що ОСОБА_8 , внаслідок віку не є суб`єктом кримінального правопорушення, а тому не підлягає кримінальній відповідальності. ОСОБА_19 використовував свого малолітнього сина, який не досяг віку кримінальної відповідальності, тому він тим самим втягнув його у протиправну діяльність.

Крім цього, після скасування слідчим суддею постанови про закриття кримінального провадження 01.08.2023. Доручення слідчого від грудня 2023 про допит в якості свідка матір ОСОБА_8 , встановлення анкетних даних ОСОБА_20 , допит їх в якості свідків з приводу отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_3 , оформлене одним рапортом про відмову вказаних осіб від дачу показів згідно ст. 63 Конституції України, є таким, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону. Адже така відмова повинна бути зафіксовані протоколом допиту, де особам роз`яснено їх право на застосування ст. 63 Конституції України.

Проаналізувавши зміст постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку, що дізнавачем також було прийнято рішення про закриття кримінального провадження передчасно, з неповним з`ясуванням усіх обставин кримінального правопорушення.

Дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Так, з урахуванням наведеного, обставини кримінального провадження не в повній мірі стали предметом контролю дізнавача при проведенні досудового розслідування, відображені у постанові. Зокрема, оскаржувана постанова фактично містить лише посилання на те, що ОСОБА_8 не є суб`єктом кримінального правопорушення, тому відсутній склад такого. При цьому, не зазначено, які саме обставини були предметом дослідження дізнання, враховуючи в свою чергу обставини викладенні у заяві ОСОБА_6 , що стали підставою для початку дізнання.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшла висновку, що оскаржувана постанова є немотивованою, винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

На підставі та керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу задоволити.

Постанову про закриття кримінального провадження № 10000011 від 03.01.2023, що внесене до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, що складена 26.12.2023 дізнавачем Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали - 27.09.2024.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1