ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/701/24 Номер провадження 11-кп/814/1909/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000152, за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду задоволено клопотання обвинуваченої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, продавця ФОП « ОСОБА_9 », з професійно-технічною освітою, заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимої,

та звільнено її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , внесене до ЄРДР за № 0000152 від 03.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 358 КК України закрито.

Вирішено порядок стягнення судових витрат та долю речових доказів.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення вперше, вчинені нею кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальними проступками, свою вину визнала та щиро кається у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, завдані матеріальні збитки відсутні, а також беручи до уваги те, що обвинувачена наполягала на задоволенні клопотання, розуміє наслідки такого закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення та вважав за необхідне звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям та у зв`язку із цим закрити кримінальне провадження.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить ухвалу районного суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що відповідно до ст. 45 КК України умовою звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою кримінального проступку вперше, а не вчинення такою особою сукупності проступків.

Вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні трьох проступків, які утворюють собою реальну сукупність, що виключає можливість звільнення її від кримінальної відповідальності за вказаною статтею.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав у ній наведених. Обвинувачена ОСОБА_7 заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін, оскільки вину визнає, щиро розкаюється у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, судом першої інстанції вказаних вимог не дотримано.

Так, суд при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 на підставі ст. 45 КК України, вказав, що ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 358 КК України, які є кримінальними проступками, вперше, вину визнала та щиро кається, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, завдані матеріальні збитки відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому особою, що вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, яка раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного кримінального правопорушення, двох або більше кримінально караних діянь вказаної вище категорії, які утворюють сукупність, не перешкоджає застосуванню ст. 45 КК України лише за умови, якщо вони не складають реальної сукупності кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.

Сукупність кримінальних правопорушень може бути ідеальною та реальною.

Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше кримінальних правопорушення, відповідальність за які передбачена різними статтями КК України. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення кримінального правопорушення: одним діянням; в одному місці; одночасно, а також наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК України.

Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше кримінальних правопорушення.

Кожне із кримінальних правопорушень, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК.

Відповідно до встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин, обвинувачена ОСОБА_7 у квітні 2024 року, точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлена, перебувала за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де у неї виник протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документу, а саме акта медико-соціальної експертної комісії серії НОМЕР_1 , та його подальше використання з метою незаконного збагачення за рахунок коштів Пенсійного фонду України шляхом безпідставного отримання пенсії як інвалід ІІ групи.

З цією метою, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), пособництво у підробленні офіційного документу, використання завідомо підробленого документа обвинувачена ОСОБА_7 на початку квітня 2024 року, точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлена, за попередньою домовленістю з невстановленою дізнанням особою, за допомогою месенджера «Viber», передала невстановленій досудовим розслідуванням особі свої персональні дані, для подальшого виготовлення завідомо підробленого акта медико-соціальної експертної комісії серії НОМЕР_1 на ім`я обвинуваченої ОСОБА_7 , який згідно висновку технічної експертизи документів № СЕ-19/117-24/11744-ДД від 09.08.2024 не відповідає аналогічним бланкам документів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини у сфері власності, з корисливих мотивів, для подальшого звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з метою незаконного збагачення за рахунок коштів Пенсійного фонду України шляхом безпідставного отримання пенсії як інваліду ІІ групи на загальну суму 54 432,00 гривень, але з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Дії ОСОБА_7 були кваліфіковані як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документі, і яке надає права, з метою його використання (ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України), у незакінченому замаху на використання завідомо підробленого документа (ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 358 КК України) та у незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України).

Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував, що однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України є вчинення вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що ОСОБА_7 було інкриміновано кілька кримінальних правопорушень з різними складами, суд першої інстанції не навів у оскаржуваному рішенні мотивів чи утворюють зазначені кримінальні правопорушення ідеальну сукупність або реальну.

Не перевірив, чи відповідає зазначена стороною обвинувачення кваліфікація дій ОСОБА_7 фактичним обставинам, які викладені в обвинувальному акті та які прокурор вважає встановленими.

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, позаяк, вирішуючи питання про те, чи має місце у цьому провадженні вчинення кримінального правопорушення вперше, суд не навів мотивів та обгрунтувань з цього приводу.

За викладених обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого потрібно розглянути кримінальне провадження з дотриманням норм кримінального та кримінального процесуального Закону та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4