Справа № 234/1183/22
Провадження № 1-кп/202/309/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002356 від 18.12.2021, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське, Слов`янського району, Донецької області, громадянина Російської Федерації, із неповною середньою освітою, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без визначеного місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 15.01.2014 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років, звільнений 09.11.2020 року, умовно достроково від відбування покарання на 2 роки 4 місяці, 3 дні, згідно ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 30.10.2020 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 24.11.2021, точний час під час досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що на території даного домоволодіння знаходиться чуже майно, усвідомлюючи протиправність і соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 а саме:

-два металевих баки діаметром 1 500 мм, висотою 700 мм, товщина металу 15 мм., загальною вагою 230 кілограм, за цінами ринку брухту чорних металів, вартістю 1 465 гривень 10 копійок;

- дві чавунні плити для печі, одна з яких розмірами 34х58 см. вагою 15 кг, а друга розмірами 45х75 см. вагою 18 кг, загальною вагою металу 33 кілограми вартістю 210 гривень 21 копійка, що належать ОСОБА_5 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1675 гривень 31 копійка.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні обвинувачений проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, не заперечував.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.

Згідно ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09.08.2024р. набув чинності Закон №3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, якою визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням зазначеного, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

З урахуванням наведеного, сума соціальної пільги у 2021 році становить 1 135 грн., тобто для кваліфікації кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум у 2021 році становить 1 135 грн., відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2021 році становить 2 270 грн. 00 коп.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку) у 2021 році на суму 1675 грн. 31 коп., яка на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Згідно ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене, Закон №3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», із врахуванням положень ст.58 Конституції України та ст.5 КК України, має зворотну дію в часі, і як наслідок, поширюється на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Також судом ураховується усталена практика Європейського суду з прав людини щодо поняття «якість закону» - національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб. Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст.7 «Ніякого покарання без закону» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Враховуючи наведене, а також згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження на цій підставі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження внесене 30.01.2020 року за № 0000319 за обвинуваченням ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: чавунну плиту для печі розмірами 45Х75 см, яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності останньої.

Після набрання даною ухвалою законної сили спрямувати її до Краматорського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення прийняття рішення про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1