У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчий слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 04.05.2024, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001234 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України,з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого слідчий посилається на те, що Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» на території України введено воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та на даний момент є діючим.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності на території Солом`янського району.

Так, ОСОБА_5 приблизно о 10 год. 10 хв. 04.05.2024 року перебував поряд із супермаркетом «Ультрамаркет», що за адресою: м. Київ, вул. Сурікова, 3-А та в подальшому зайшов до вище вказаного супермаркету.

У подальшому, перебуваючи в приміщенні торгової зали супермаркету «Ультрамаркет», у ОСОБА_5 виник злочинний, корисливий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Релайз Компані», з приміщення вищевказаного супермаркету.

Після цього ОСОБА_5 підійшов до відділу з хлібо-булочними виробами та взяв наступний товар: «ПК шашлик в тісті», штрих код 242141, вартістю 38 гривень 40 копійок без урахування ПДВ, «ПК сосиска в тісті», штрих код 242073, вартістю 33 гривень 60 копійок «ПК Булочка сінабон з маком» штрих код 177976, вартістю 26 гривень 40 копійок, «ПК сендвіч багет з ковбасою» штрих код 288988, вартістю 44 гривень 00 копійок, який почав тримувати в руках.

У подальшому, ОСОБА_5 утримуючи при собі вищевказаний товар, направився до відділу з напоями, де зайшов до торгівельного ряду та зупинився поряд із холодильником з енергетичними напоями.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, ОСОБА_5 о 10 год. 17 хв. зняв з плечей рюкзак та поклав до нього «ПК шашлик в тісті», штрих код 242141, «ПК сосиска в тісті», штрих код 242073, «ПК Булочка сінабон з маком» штрих код 177976, «ПК сендвіч багет з ковбасою» штрих код 288988.

Після цього, ОСОБА_5 взяв з холодильника 4 банки «напою енергетичного Red Bull 0.473», штрих код 100 вартістю 66 гривень 24 копійок за кожну банку та відразу поклав їх до рюкзака, який він приніс із собою.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , утримуючи в рюкзаку на плечах товар, який поклав туди раніше, направився у сторону виходу з магазину «Ультрамаркет», де пройшов касову зону не розрахувавшись за товар і пішов у сторону виходу з магазину на вулицю.

Після чого, бажаючи настання матеріальної шкоди для ТОВ «Релайз Компані» ОСОБА_5 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету «Ультрамаркет» на вулиці поряд з виходом з магазину.

Своїми діями ОСОБА_5 намагався заподіяти ТОВ «РЕЛАЙЗ КОМПАНІ» матеріальну шкоду на загальну суму 549 гривень 76 копійок (без урахування ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 01.02.2022 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 02.02.2021 скеровано обвинувальний акт до Голосіївського суду м. Києва за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення;

- протоколом огляду місця події;

- протоколами допитів свідків;

- протоколом затримання та обшуку особи підозрюваної у вчинені злочину;

- протоколом перегляду відеозапису;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 є обізнаним про кримінальну відповідальність за вчинений ним тяжкий злочин та може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків шляхом залякування, вчиняти інші кримінальні правопорушення. При цьому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та відповідно до ст. 12 КК України - є тяжким злочином.

Метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, визначені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на даний час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати що, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, яку може понести за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, про можливість його переховування свідчить факт, що він будучи обізнаним про те, що відносно нього на розгляді у Голосіївському районному суді міста Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, ухилявся від явки до суду, оскільки в судові засідання не з`являвся та про причини неявки не повідомляв. Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року (справа №752/3478) було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу в судове засідання, що може свідчити про те, що ОСОБА_5 у випадку незатосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може зникнути та тривалий час перебувати у розшуку.

Одночасно, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може вчинити і інші кримінальні правопорушення, що вказує на неможливість запобігти ризику, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як, ОСОБА_5 раніше вчиняв кримінальне правопорушення та був засудженим, саме:

- 01.02.2022 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Водночас, 02.02.2021 року Голосіївською окружною прокуратурою міста Києва скеровано обвинувальний акт до Голосіївського суду м. Києва за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Тобто, ОСОБА_5 систематично продовжує вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, і перебуваючи на волі може продовжити вчиняти і інші кримінальні правопорушення.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Неможливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на даний момент не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу.Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_8 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджуються належними доказами. Просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою провину у вчиненні злочину, зазначивши, що вкрав булочки, оскільки дуже хотів їсти. Заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою - домашній арешт, оскільки має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матір похилого віку.

Ззахисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою - домашній арешт, оскільки вважала даний запобіжний захід необґрунтовано суворим, враховуючи обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У провадженні слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 04.05.2024, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001234 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

04.05.2024 о 10 годині 23 хвилини ОСОБА_5 затримано в порядку ст..ст. 208-211 КПК України.

04.05.2024, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення;

- протоколом огляду місця події;

- протоколами допитів свідків;

- протоколом затримання та обшуку особи підозрюваної у вчинені злочину;

- протоколом перегляду відеозапису;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, оскільки санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік, групи інвалідності не має, має задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язків, а саме має постійне місце проживання, розлучений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має середньо-спеціально освіту, офіційно не працевлаштований.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних щодо негативної репутації підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

В дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що відомостей про майновий стан підозрюваного не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст.178 КПК України в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 01.02.2022 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано. Також встановлено, що 02.02.2021 до Голосіївського суду м. Києва направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчим суддею встановлено, що розмір майнової шкоди у кримінальному провадженні складає 549 гривень 76 копійок.

На виконання вимог п. 12 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що наявний ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, оскільки інкриміноване підозрюваному правопорушення вчинено повторно у період воєнного стану.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Не можна залишити поза увагою і той факт, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що відносно нього на розгляді у Голосіївському районному суді міста Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, ухилився від явки до суду, у зв`язку із чим ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2024 у справі №752/3478 оголошений у розшук.

Про наявність ризику, передбаченого ч.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного вчиняти інші кримінальні правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучі раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України. Слідчий суддя також враховує характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено повторно в умовах воєнного, а також відсутність у ОСОБА_5 джерело прибутку.

Крім того, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 та вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, при вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та процесуальну поведінку підозрюваного, його майновий стан та міцність його соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставини, передбаченої пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у розумінні вимог ч.1 ст.176 КПК України є більш м`яким запобіжний заходом ніж тримання під вартою, однак більш суворим ніж запобіжний захід у вигляді застави, з огляду на викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що за встановлених фактичних обставин, з урахуванням даних в їх сукупності про особу ОСОБА_5 , наявності постійного місця проживання, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан та репутацію підозрюваного, слідчий суддя вважає, що доцільним, дієвим та таким, що досягне мети, визначеної ч.1 ст.177 КПК України є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та двадцять вісім днів, тобто до 04 липня 2024 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та двадцять вісім днів, тобто до 04 липня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- не залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора, та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала слідчого судді діє строком на один місяць та двадцять вісім днів, тобто до 04 липня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1