Справа № 676/2037/24
Провадження № 1-кп/676/221/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтовано тим, що обставини, які стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу не змінились. Посилалася на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на потерпілого і свідків для зміни ними показань або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що за стійкістю соціальних зв`язків, соціальним та репутаційним становищем, особистісними характеристиками та відношенням до даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 не тільки не схильний ухилятись від суду та впливати на свідків і потерпілого у даному кримінальному проваджені, але й не може цього зробити. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, доповнень не заявив.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

Вирішуючи питання за заявленими клопотаннями, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку про доцільність продовження дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, в судовому засіданні не встановлено. На даний час відсутні підстави вважати, що заявлені прокурором ризики зменшилися, оскільки продовжують існувати обставини, якими вони обумовлені.

При вирішенні даного питання, суд враховує вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Зокрема, судом враховано характер інкримінованих ОСОБА_5 умисних кримінальних правопорушень, вчинених проти власності та громадської безпеки; тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема за частиною 4 статті 189 КК України у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що свідчить про реальне існування ризиків того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити одну із дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема спробувати переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні декількох епізодів умисних злочинів, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, а також що у кримінальному провадженні не допитано свідків, не досліджено речові та письмові докази. Позитивні характеристики обвинуваченого та наявність у нього соціальних зв`язків не спростовує наявність встановлених ризиків.

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до правової позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №383/546/15-к суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що, зокрема, метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, наведені ризики, відомості про особу обвинуваченого, а також характер інкримінованих йому злочинів свідчать про те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, на даному етапі не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .

За наведених обставин, клопотання захисту задоволенню не підлягає, а запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою доцільно продовжити, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи і запобігання уникнення правосуддя, що буде виправданим та відповідатиме Закону.

Питання про визначення розміру застави у кримінальному провадженні не розглядається на підставі частини 4 статті 183 КПК України.

Керуючись статтями 314, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 травня 2024 року включно.

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1