ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Бар кримінальне провадження №0000113 від 05.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Лугове, Барського району, Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянин України, не одруженого, студента Барського професійно-будівельного ліцею, із середньою освітою, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Барського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 02 квітня 2024 року, приблизно о 14 год. 20 хв. у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з під`їзду багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи раптово виниклий умисел, ОСОБА_4 , 02 квітня 2024 року близько 14 год. 25 хв., зайшов в під`їзд № 1 багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де під час дії воєнного стану в Україні, що запроваджений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX та востаннє продовжений на підставі указу Президента України №49/2024 від 05.02.2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затверджений Законом України № 3564-X від 06.02.2024, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку самокату торгової марки «iTRIKE» моделі «SR 2-018-9-B», що належить ОСОБА_7 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1331/24-21 від 15.04.2024, становить 1002,60 грн. Після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину разом з викраденим зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1002,60 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

На досудовому слідстві, 02.05.2024 між сторонами кримінального провадження: начальником Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та його законним представником ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор, обвинувачений та його законний представник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2, 3 ч. 3 ст.76, ст. 104 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань-пробації.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_6 , не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміють свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості з ОСОБА_4 від 02.05.2024 на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для їх затвердження.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», згідно зі ст. 98 КК до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч. 4 ст. 185 КК України, і яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, терміном на один рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2, 3 ч. 3 ст. 76, ст.104 КК України.

Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню у дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1514,56 грн.

На підставі викладеного, керуючись 75, 76, 104 КК України, ст. 368, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.05.2024 між начальником Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000113 від 05.04.2024.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку необхідно обчислювати з 21.05.2024 року, тобто з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 23.04.2024 на тимчасово вилучене майно: а саме на самокат марки «ITRIKE» - скасувати.

Речові докази по справі, а саме: самокат марки «ITRIKE» який знаходиться на зберіганні у Відділенні поліції №1 Жмеринського РВП ГУ НП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України,угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, законному представнику, захиснику та прокурору.

Суддя: