Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2459/24
Провадження № 1-кп/650/392/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н А

про продовження строку застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

30 травня 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0000722 від 04.04.2024 року щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кожем`якіне Краснопільського району Могильовської області Білорусь, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно непрацюючого, раніше неодноразово судимого, а саме 11.11.2010 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі 3 роки 6 місяців, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 11.08.2011 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 18.12.2014 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 8 місяців 16 днів; 20.01.2020 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років обмеження волі, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває на розгляді обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000722 від 04.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В ході судового розгляду по даному кримінальному провадженню прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час обрання (застосування) та неодноразового продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

08.04.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.06.2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Обґрунтованість обвинувачення підтверджується зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність продовження до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без застосування застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість обвинувачення на даному етапі розгляду даного кримінального провадження, а наявних ризиків достатньо для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав позицію обвинуваченого та просив суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту. В разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою просив застосувати заставу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо продовження стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою зазначивши про необхідність обрання щодо нього домашнього арешту, оскільки він не збирається переховуватися та виконуватиме покладені на нього обов`язки.

Заслухавши прокурора, думку захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали долучені до клопотання, суд встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000722 від 04.04.2024 року, повідомленням про підозру від 05 квітня 2024 року, яке було вручене останньому 05 квітня 2024 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 04.04.2024, близько 18.30 години, знаходячись в одній із кімнат приміщення житлового будинку за місцем свого постійного проживання з адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклої сварки з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи раптово виниклий прямий умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці ніж, умисно із значною силою наніс один удар вказаним ножем в лівий бік тулуба ОСОБА_6 , чим спричинив йому, згідно довідки лікаря КНП «Великоолександрівська лікарня» Великоолександрівської селищної ради від 04.04.2024, проникаюче поранення живота (ножове) з пошкодженням селезінки, внутрішню кровотечу, які згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння..

05.04.2024 року ОСОБА_5 в порядку статті 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працює. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину за вчинення якого, у разі визнання його винуватим, може буде призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто усвідомлення відповідальності перед законом, може спонукати обвинуваченого вчинити спроби переховування з метою ухилення від покарання.

Ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення обвинуваченим незаконного впливу на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, суд вважає доведеним, оскільки потерпілий є його братом і перебуваючи на волі обвинувачений може здійснювати тиск на нього чи фізичний примус для зміни показів.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме: 11.11.2010 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі 3 роки 6 місяців, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 11.08.2011 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 18.12.2014 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 8 місяців 16 днів; 20.01.2020 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років обмеження волі, судимості за що в установленому законом порядку не зняті та не погашені, правильних висновків для себе не зробив та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При продовженні вказаного запобіжного заходу, суд, також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання обвинуваченому в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; відсутність відомостей про особливі хвороби у обвинуваченого відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; незадовільну репутацію обвинуваченого; вчинення ним нового аналогічного злочину через короткий проміжок часу після вчинення іншого злочину.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, суд враховуючи наведені обставини, визнає необґрунтованими твердження прокурора про неможливість її визначення, зважаючи на те, що ним не було наведено достатніх обґрунтувань для відповідних висновків.

Разом з цим, зважаючи на наведені обставини, повторне вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, його незадовільний майновий стан, розмір застави слід визначити у розмірі наближеному до мінімального, передбаченому для даного виду злочинів, що на думку суду буде співмірним із тими ризиками, які встановлені судом та ступенем суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого обвинувачений обґрунтовано обвинувачується.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у відповідному його розмірі, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177,309, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000722 від 04.04.2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, тобто до 28 липня 2024 року, включно.

Визначити обвинуваченому заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної суддею суми застави, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на обвинуваченого покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор".

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_7