Справа № 404/4286/24
Номер провадження 1-кс/404/1688/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду м.Кіровограда скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 08 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подав до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 08 травня 2024 року, стосовно керівника Кропивницької Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_4 , який на думку скаржника погрожував і розголосив лікарську таємницю про психічний стан ОСОБА_3 .

Скаржник вимоги підтримав.

Слідчий з прокурором викликалися, в судове засідання не з`явилися.

Зміст заяви скаржника від 08 травня 2024 року і подана ним до суду скарга не містить об`єктивних даних, які свідчать про вчинення кримінальних правопорушень.

Припущення скаржника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій як кримінально карне діяння.

Зі змісту заяви вбачається, що непорозуміння полягає у запереченнях скаржника зі сталим порядком організації та проведення повторної психіатричної експертизи. Сумніви і домисли не підтверджуються доказами і об`єктивними обставинами.

Суб`єктивне бачення і правові позиція скаржника відрізняється від запровадженого порядку, на підставі якої проводить діяльність Кропивницька Філія судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», зокрема порядку організації та проведення повторної психіатричної експертизи.

Непорозуміння і власне тлумачення розбіжностей врегульовано Законом України Про судову експертизу», з можливістю проведення повторного, комплексного, комісійного, амбулаторного, стаціонарного обстеження. Крім того процесуальним кодексом передбачені правила оцінки джерел доказів, у тому числі результатів експертних досліджень, які буде усунуто в судовому засіданні.

Судовий експерт - особа, що володіє спеціальними знаннями, яку залучають органи досудового розслідування, суд для проведення експертизи. Процесуальним законодавством визначені підстави і умови проведення експертизи, права і обов`язки експерта. Отже, експерт та експертна установа є процесуально незалежними особами. Процесуальна незалежність - один із елементів учасників судового провадження. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення для забезпечення здійснення експертного дослідження неупередженим, безстороннім і компетентним експертом/ експертною установою та передумовою для верховенства права та основоположною гарантією справедливого експертного дослідження. Організаційні дії експерта та експертної установи, їх законність та обґрунтованість може бути предметом розгляду лише під час судового розгляду. Оскарження у будь-який інший спосіб дій та рішень судового експерта чи експертної установи щодо організації проведення спеціальних досліджень поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність».

Спроби скаржника повідомити стосовно експерта, керівника, представника експертної установи повідомлення про кримінальні правопорушення можуть вказувати на протиправне втручання, вплив і тиск під час проведення судового розгляду та посягати на процесуальну незалежність учасника судового провадження. Службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність учасника судового провадження і не посягати на неї.

Згідно ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування (ч. 1 ст. 214 КПК України).

Водночас ч. 3 ст. 214 КПК України передбачає можливість до внесення відомостей до ЄРДР для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, у тому числі відібрання пояснень. Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу І, пунктом 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто кримінально караного вчинку. При цьому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Отже підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких убачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Правовий висновок з приводу особливостей застосування норм ст. 214 КПК України, викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18.

Процесуальні дії, та організація виконання процесуальних рішень повинні знайти своє вирішення процесуальний спосіб , тоді як проведення досудового розслідування обмежить гарантії незалежності експерта, експертної установи при здійсненні ним обов`язків експерта. Зниження рівня гарантій учасника судового провадження опосередковано призведе до обмеження реалізації прав сторін судового провадження.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України, зокрема пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту»

Отже повідомлення скаржника про притягнення до кримінальної відповідальності представника експертної установи за своїм змістом і суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення особою саме кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки. Викладені в повідомленні відомості не свідчать про кримінальну протиправність діянь та їх караність за кримінальним законом, у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Диспозиція ст. 145 КК України, передбачає умисного розголошення лікарської таємниці особою, якій вона стала відома у зв`язку з виконанням професійних чи службових обов`язків, якщо таке діяння спричинило тяжкі наслідків. Лікарською таємницею є, зокрема, відомості про:а) факти звернення за психіатричною допомогою та лікування у психіатричному закладі чи перебування в психоневрологічних закладах для соціального захисту або спеціального навчання, а також інші відомості про стан психічного здоров`я особи, її приватне життя;б) зараження особи інфекційною хворобою, що передається статевим шляхом, проведені медичні огляди та обстеження з цього приводу, дані інтимного характеру, отримані у зв`язку з виконанням професійних обов`язків посадовими особами та медичними працівниками закладів охорони здоров`я;в) результати медичного обстеження осіб, які подали заяву про реєстрацію шлюбу (вони повідомляються лише цим особам. При цьому приховання тяжкої хвороби, а також хвороби, небезпечної для другого з подружжя, їхніх нащадків, може бути підставою для визнання шлюбу недійсним).Лікарську таємницю (інформацію про пацієнта) слід відрізняти від медичної таємниці (інформації для пацієнта). Остання передбачає відомості про стан здоров`я людини, історію її хвороби, про мету запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, які лікар зобов`язаний надати на вимогу пацієнта, членів його сім`ї або законних представників, за винятком випадків, коли така повна інформація може завдати шкоди здоров`ю пацієнта.

Об`єктивна сторона злочину характеризується діянням у виді розголошення лікарської таємниці, тяжкими наслідками, а також причинним зв`язком між діянням і наслідками. Поняття розголошення означає усну чи письмову розповідь стороннім особам про зміст документів, що містять лікарську таємницю, віддання гласності певних відомостей. Способами розголошення можуть бути також: публічна демонстрація особи, яка страждає на психічний розлад, фотографування її чи кінозйомка, відеозапис, звукозапис без згоди цієї особи або без згоди її законного представника та лікаря-психіатра, який надає психіатричну допомогу, з наступним розповсюдженням фотознімків, кіно-, відео- чи звукових стрічок тощо.

Відповідно до законодавства України не вважається розголошенням лікарської таємниці:1) передача відомостей про стан психічного здоров`я особи та про надання їй психіатричної допомоги за усвідомленою згодою цієї особи або її законного представника іншим особам в інтересах самої особи, яка страждає на психічний розлад, для:а) проведення обстеження та лікування;б) захисту її прав і законних інтересів;в) здійснення наукових досліджень, публікацій в науковій літературі, використання у навчальному процесі;2) передача відомостей про стан психічного здоров`я особи та про надання їй психіатричної допомоги без згоди цієї особи або без згоди її законного представника для:а) організації надання особі, яка страждає на тяжкий психічний розлад, психіатричної допомоги; б) провадження дізнання, досудового слідства або судового розгляду за письмовим запитом особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора та суду;3) вписування у листку непрацездатності, що видається особі, яка страждає на психічний розлад, діагнозу психічного розладу за згодою цієї особи. Тяжкими наслідками розголошення вказаних відомостей можуть бути визнані самогубство чи самоскалічення потерпілого, серйозне загострення його хвороби внаслідок переживань тощо. Злочин вважається закінченим з моменту настання тяжких наслідків.

У заяві скаржника про внесення відомостей до ЄРДР відсутні такі обов`язкові елементи, як: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона, а також подія настання тяжких наслідків.

Обов`язок проведення судового розгляду і процесуальна потреба у проведення повторної психіатричної експертизи не треба хибно ототожнювати з розголошенням інформації про стан здоров`я скаржника, при цьому у заяві про злочин скаржник не посилається про настання будь-яких тяжких наслідків або істотної шкоди, отже відмова у внесенні до ЄРДР обґрунтована і вмотивована.

Керуючись ст.ст. 181,193-195, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 08 травня 2024 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1