справа № 208/1614/24
№ провадження 1-кп/208/348/24
ВИРОК

Іменем України

07 березня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 29.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0000197 внесене 11.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

міста Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, не одружений, не працює, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

встановив:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

15.12.2023 приблизно о 12.30 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_2 перебуваючи на зупинці громадського транспорту біля будинку № 13Д, розташованому по проспекту Василя Стуса у м. Кам`янське, познайомився з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та побачив у ОСОБА_3 належний останній мобільний телефон «ZTE» моделі BLADE A53 2/32 Gb, у ОСОБА_2 раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме: на заволодіння вказаним мобільним телефоном, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи намір в подальшому повертати вказаний мобільний телефон, попрохав у ОСОБА_3 належний їй мобільний телефон «ZTE» моделі BLADE A53 2/32 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , щоб зателефонувати. Взявши до рук належний ОСОБА_3 мобільний телефон «ZTE» моделі BLADE A53 2/32 Gb, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на 15.12.2023 року складає 2948,92 грн. (дві тисячі дев`ятсот сорок вісім гривень дев`яносто дві копійки), під приводом телефонної розмови зник з поля зору потерпілої та пішов у невідомому напрямку, таким чином розпорядився належним потерпілій майном, на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 2948,92 грн.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

01.03.2024 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у якому міститься клопотанням Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 від 29.02.2024 року, складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- заяву потерпілої ОСОБА_3 про відсутність заперечень відповідно до п.2 ч.3 ст.302 КПК України, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку за обвинуваченням ОСОБА_2

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000197 від 11.02.2024 року.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_2 запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався.

Ураховуючи зазначене, суд уважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2, ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч.3 ст.381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України Про судоустрій та статус суддів суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст.17, статей 369-371, 374, ч.3 ст.381, ч.2 ст.382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які неоспорюються учасниками судового провадження.

Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 15.12.2023 приблизно о 12.30 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_2 перебуваючи на зупинці громадського транспорту біля будинку № 13Д, розташованому по проспекту Василя Стуса у м. Кам`янське, познайомився з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та побачив у ОСОБА_3 належний останній мобільний телефон «ZTE» моделі BLADE A53 2/32 Gb, у ОСОБА_2 раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме: на заволодіння вказаним мобільним телефоном, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи намір в подальшому повертати вказаний мобільний телефон, попрохав у ОСОБА_3 належний їй мобільний телефон «ZTE» моделі BLADE A53 2/32 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , щоб зателефонувати. Взявши до рук належний ОСОБА_3 мобільний телефон «ZTE» моделі BLADE A53 2/32 Gb, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на 15.12.2023 року складає 2948,92 грн. (дві тисячі дев`ятсот сорок вісім гривень дев`яносто дві копійки), під приводом телефонної розмови зник з поля зору потерпілої та пішов у невідомому напрямку, таким чином розпорядився належним потерпілій майном, на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 2948,92 грн.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст.67 КК України, відсутні.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_2 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_2 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального проступку та осуд своєї поведінки), а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 вважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

При призначені ОСОБА_2 покарання, суд також враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, тяжкості вчиненого кримінального проступку, повернення майна потерпілій особі, відсутності цивільного позову, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо шляхом призначення ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі, із звільненням його в порядку ст. 75 КК України від його відбуття, та з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням викладених обставин по справі, даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, фактично відсутності завданої шкоди, відсутності цивільного позову, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у виді штрафу, громадських чи виправних робіт, арешту оскільки ОСОБА_2 офіційно не працює, а тому покарання у виді обмеження волі, із звільненням його від відбуття призначеного покарання в порядку ст.. 75 КК України, та з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.. 76 КК України, буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, та сприяти виправленню засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів та відповідає положенням статей 65-68 КК України.

На думку суду, залучення до такого виду призначеного покарання створить процес позитивних змін, які відбуваються в особистості та створюють готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_3 завдано майнову шкоду на суму 2948 гривні 92 копійки, яку відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення майна. Цивільний позов в ході досудового розслідування не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів склали 200 гривень 00 копійок за проведену судову товарознавчу експертизу № 654 від 20.02.2024 року.

Ухвалою слідчого судді від 20.02.2024 року накладено арешт на речовий доказ мобільний телефон марки «ZTE» моделі BLADE A53 2/32 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік, поклавши на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

На підставі п.2 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відшкодування витрат на залучення експерта 200 (двісті) гривень 00 копійок на користь держави за проведення за проведення судової товарознавчої експертизи № 654 від 20.02.2024 року (а.с.56 т.1).

Арешт накладений:

ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.02.2024 року на мобільний телефон марки «ZTE» моделі BLADE A53 2/32 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 (а.с.76-77 т.1) скасувати.

Речовий доказ у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- мобільний телефон марки «ZTE» моделі BLADE A53 2/32 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який передано ОСОБА_3 на відповідальне збереження відповідно до розписки (а.с.78 т.1) залишити за належністю потерпілій ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 382 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

Справа № 208/1614/24