Справа № 626/1169/24
Провадження № 1-кп/626/172/2024
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

09 квітня 2024 року Красноградський районний суд Харківської області

в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснограді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Наталине Красноградського району Харківської області, українця, громадянина України, має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 ККУ раніше не судимий,

вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2023 року ОСОБА_4 в обідній час, близько 12:00 годин, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині електротехніки ФОП «Камінський», на другому поверсі будівлі Красноградської автостанції, де реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив вітрину з мобільними телефонами та викрав звідти мобільний телефон ТМ «SAMSUNG» моделі «Galaxe On6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та SN: НОМЕР_3 належний останньому, який поклав його кишені своєї куртки, після чого останній покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2034 грн ( дві тисячи тридцять чотири гривні).

Тобто ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив таке.

29.12.2023 року в обідній час, близько 12:00 годин, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині електротехніки ФОП «Камінський», на другому поверсі будівлі Красноградської автостанції. З ним також був його знайомий, який оглядав мобільний телефон ТМ «SAMSUNG». Потім знайомий за вказівкою потерпілого поставив телефон на полицю, а коли потерпілий відвернувся, то він викрав телефон і швидко вийшов із магазину. Через декілька днів телефон подарував своєму знайомому у якого його вилучили працівники поліції. В скоєному щиро кається, просить не позбавляти волі, а дати можливість доказати своє виправлення під час іспитового строку.

Потерпілий ОСОБА_5 просив розглянути кримінальне провадження у його відсутність, призначити покарання на розсуд суду.

Прокурор просив застосувати ч.3 ст. 349 КПК України, докази визнати досліджувати недоцільним, так як обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши письмові дані про його особу, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого та встановлено, що він є громадянином України, не судимий відповідно до ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ст. 75 КК України із таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що кримінальне правопорушення, яке скоїв обвинувачений не є корупційними, тяжких наслідків від нього не настало.

Як особа обвинувачений характеризується посередньо, не судимий.

Також прокурор просив застосувати ст. 75 КК України.

Таким чином, на думку суду є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні. Прокурор відповідно до ч.4 ст. 176 та ч.1 ст. 331 КПК України не звертався з письмовим клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому і тому суд не обирає запобіжний захід.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України необхідно залишити у власника.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України, від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити із випробуванням та призначити йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу із питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: мобільний телефон ТМ «SAMSUNG» моделі «Galaxe On6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та SN: НОМЕР_3 залишити у користуванні власника ОСОБА_5 та скасувати арешт на даний телефон, який накладений ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2024 року.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Харківський апеляційний суд області через Красноградський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя