ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/9995/23 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1009/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 01.12.2022 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 01.12.2022 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Строк покарання рахується з дня затримання, а саме з 13.12.2023 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення. Також зараховано в строк відбуття покарання період знаходження під вартою у кримінальному провадженні за вироком від 01.12.2022 Ленінського районного суду м. Полтави за ч.4 ст.185 КК України на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 терміном 3 місяці, з 01.09.2022 по 01.12.2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишений до набрання вироком законної сили.

Як встановив суд, 15.05.2023, приблизно об 11:07 год, ОСОБА_7 під час дії воєнного стану на всій території України, будучі обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та подальше продовження його дії, перебуваючи в торговому залі магазину «Щедрий кошик» ФОП ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб та уваги інших громадян, шляхом вільного доступу підійшов до полиці з товарами, звідки взяв плішку віскі бурбону «Jim Beam Black» об`ємом 0,7л вартістю 1010грн, пляшку настоянки «Старинний рецепт» об`ємом 0,42л вартістю 90грн 45 коп., пляшку олії рафінованої ТМ «Царська олія» об`ємом 920 мл вартістю 67грн 55 коп, на загальну суму 1168грн, відійшовши за торговий ряд, сховав вказаний товар в свій рюкзак, який тримав на плечі. Після цього, не пред`явивши вказаний товар на зоні касового контролю та не оплативши його, вийшов з приміщення магазину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 1168грн.

Не погоджуючись із зазначеним вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинувачений подали апеляційні скарги.

22 травня 2024 року до початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , на підставі ст.403 КПК України, надав відмову від апеляційної скарги на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на щире каяття та повернення викрадених речей власнику, просить призначити йому більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили пом`якшити йому призначене покарання, а також думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів кримінального провадження, вбачається, що воно розглянуте судом першої інстанції у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, висновки суду про фактичні обставини справи та винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, тому апеляційним судом, відповідно до ст.404 КПК України, не перевіряються.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд діяв з дотриманням вимог статей 50 та 65 КК України, а саме, суд першої інстанції врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшує ОСОБА_7 покарання, відповідно до ч.1 ст.66 КК України, суд визнав щире каяття та визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ч.1 ст.67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, який належить призначити обвинуваченому.

Колегія суддів також враховує, що обвинувачений раніше судимий вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2022 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Однак, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши під час іспитового строку новий тяжкий злочин проти власності в умовах воєнного стану.

Тобто, системний характер вчинення обвинуваченим умисних злочинів проти власності, та відомості про особу обвинуваченого характеризують його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень та про високий рівень суспільної небезпечності ОСОБА_7 , а тому колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів зважає на конкретні обставини по справі, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого, погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого лише за умови його ізоляції від суспільства, вважає призначене йому у мінімальних межах санкцій ч.4 ст.185 КК України покарання законним і обґрунтованим, і приходить до висновку, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд призначив явно несправедливе покарання через надмірну його суворість не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного вироку в апеляційному порядку.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Суд в межах своїх дискреційних повноважень при призначенні покарання, як вбачається з мотивувальної частини вироку, фактично прийняв до уваги всі дані, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі і в соціально-побутовому плані, а також врахував обставини кримінального провадження в їх сукупності, які визначають тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, мотивацію кримінального правопорушення.

Обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі нових обставин, які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання у мінімальних межах санкції за ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, апелянтом не надані відомості та докази, які б підтверджували вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 також не зазначено обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають підстави для застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання, а також свідчать явну несправедливість призначеного покарання.

Доводи обвинуваченого про необхідність пом`якшення йому покарання, з урахуванням відомостей про особу винного та фактичних обставин кримінального провадження, на думку колегії суддів, - є необґрунтованими, оскільки обвинувачений, будучи працездатною особою, офіційно не працевлаштований, вчинив тяжкий злочин, який направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

За змістом ст.69 КК України вбачається, що призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення особі навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

З відомостей кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, доводів апеляційної скарги, а також фактичних обставин справи, не вбачається обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та надавали законні підстави для застосування положень ст.69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання.

На переконання колегії суддів встановлені у справі обставини, хоча й пом`якшують покарання обвинуваченого, проте істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів та ступінь суспільної небезпеки, і не є достатніми для застосування ст. 69 КК України.

Отже, обґрунтованих підстав для застосування положень статті 69 КК України та пом`якшення ОСОБА_7 покарання, обвинуваченим не зазначено, та колегією суддів під час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 про відсутність претензій з боку потерпілого, у зв`язку з чим належить призначити йому більш м`яке покарання, колегія суддів зазначає, що думка потерпілого була врахована судом першої інстанції при призначенні йому покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України. Крім того, такі доводи апеляційної скарги обвинуваченого не свідчать про наявність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дають підстави для застосування положень ст.69 КК України.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.185 КК України відповідає вимогам статей 50 та 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, які зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді: