Справа № 144/1168/21
Провадження № 1-кп/144/2/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000320 від 22.06.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка Гайсинського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого підсобним працівником в ФГ «Володимир» АДРЕСА_1 , не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, -

в с т а н о в и в :

Близько 01 години 00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_4 водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. 1 Травня в с. Петрашівка Гайсинського району Вінницької області в темну пору доби, у момент появи в полі зору перешкоди не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, здійснив наїзд на ОСОБА_7 , який перебував в лежачому положенні на проїзній частині автодороги. Внаслідок наїзду ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 53 від 23.07.2021 під час наїзду ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних двобічних непрямих переломів ребер справа 2-10 та 6-9, зліва 1-7 та 2-11; крововиливи в обидві плевральні порожнини; розрив грудинно-ключичного зчленування зліва; масивний розрив-розчавлення печінки з масивним крововиливом в черевну порожнину.

Причиною смерті ОСОБА_7 явилась масивна, несумісна з життям, сполучна травма грудної клітки та живота, яка супроводжувалася масивними двобічними непрямими переломами ребер.

Масивна сполучна травма грудної клітки і живота знаходиться в причинно- наслідковому зв`язку із смертю ОСОБА_7 та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи від 30.06.2021 № СЕ-19/102-21/9362-ГГ в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Volkswagen Vento», державний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній ситуації, у діях водія автомобіля «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. п. 2.9 (а), 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:

п. 2.9 (а) «Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 12.3 « У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення ОСОБА_5 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_7 .

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що ОСОБА_7 в наслідок наїзду отримав тілесні ушкодження, перебуває в небезпечному для життя стані, позбавлений реальної можливості до самозбереження, усвідомлюючи, що в результаті його дій можуть настати тяжкі наслідки, не переконався чи потребує останній допомоги, не вжив заходів для надання йому першої медичної допомоги, не звернувся за допомогою до інших осіб та не відправив потерпілого до лікувального закладу, хоча повинен і мав об`єктивну можливість це зробити, з метою уникнути відповідальності, діючи умисно, самовільно залишив місце події на автомобілі «Volkswagen Vento», державний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого, та ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України визнав частково, надав показання, що 21 червня 2021 року він зі знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відпочивав на річці Південний Буг, що на території Соболівської територіальної громади. Напротязі дня вживав алкогольні напої (дві пляшки пива та 100 г коньяку). Після 20-ї години вони зібрались та вирішили продовжити відпочинок біля магазину в с. Петрашівка. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали своїм транспортом попереду, а він ззаду за кермом свого автомобіля «Volkswagen Vento». Приїхавши до магазину в с. Петрашівка, вони з друзями придбали пиво та рибу, відпочивали за столиком і спілкувались. Через деякий час до них приєднались ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Близько 23 години усі почали розходитись і він запропонував ОСОБА_12 підвезти її додому. Висадивши ОСОБА_12 неподалік від її будинку, він повертався додому у с. Соболівка, де на виїзді із с. Петрашівка наїхав на потерпілого ОСОБА_7 , який перебував у лежачому положенні на його смузі руху. В цей момент він рухався зі швидкістю близько 30-50 км/год. У момент наїзду на ОСОБА_7 не відчув, що переїхав людину, вважав, що наїхав на насип, тому і не зупинявся. Наступного дня до нього додому приїхали працівники правоохоронних органів, які повідомили про смерть ОСОБА_7 , показали йому фотографії шин від коліс його автомобіля та забрали до відділення поліції для дачі пояснень.

ОСОБА_5 пояснив, що він не заперечує тих обставин, що автомобіль під його керуванням здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 . Проте вважає, що склад інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286-1 КК України відсутній, так як на момент скоєння ДТП він не мав технічної можливості уникнути наїзду на потерпілого. В судових дебатах обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 135 КК України він визнає, а у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України вину не визнає, вказуючи про те, що не мав технічної можливості уникнути наїзду на ОСОБА_7 . Про скоєне шкодує та просить не позбавляти його волі.

Під час дачі показань обвинувачений не був чітким, плутався у їх послідовності, на запитання прокурора відповідав, що рухався зі швидкістю 30-50 км/год, на уточнюючі запитання захисника відповідав, що все ж таки швидкість руху його автомобіля сягала 50 км/год.

При цьому, в ході судового розгляду даного кримінального провадження судом були досліджені у повному обсязі докази сторони обвинувачення та сторони захисту за пред`явленим ОСОБА_5 обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Та незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 КК України та ч. 1 ст. 135 КК України, вина ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що загиблий ОСОБА_7 був її рідним братом. Вона доглядала його, так як ОСОБА_7 був інвалідом другої групи з дитинства, мав певні відхилення, однак часто зловживав спиртними напоями. ІНФОРМАЦІЯ_5 близько 5 години ранку їй зателефонували з сільської ради та повідомили, що брат загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої був ОСОБА_5 .

В подальшому потерпіла вказала, що обвинувачений ОСОБА_5 висловив їй свої співчуття та вибачився перед нею, відшкодував їй матеріальну і моральну шкоду, а також витрати на поховання, про що нею власноруч написано розписки. Не наполягала на суворій мірі покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , просила не позбавляти його волі, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до нього не має.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_5 являється його товаришем. Щодо подій, які мали місце 21.06.2021 року, пояснив, що в цей день у першій половині дня за ним в с. Соболівку мотоциклом заїхав знайомий ОСОБА_8 . Вони вирішили поїхати відпочити на річку Південний Буг. Дорогою заїхали у магазин, що в с. Побірка, де зустріли ОСОБА_5 Придбавши пиво та коньяк, запропонували ОСОБА_5 приєднатись і відпочити з ними. Вони з ОСОБА_8 їхали до річки мотоциклом, а ОСОБА_5 слідував за ними власним автомобілем. Відпочиваючи на річці Південний Буг, він більше часу проводив у воді, спиртного практично не вживав, а тому не бачив хто з його компанії скільки пив. Близько 20-21 години вечора вони зібрались та вирішили продовжити спілкування біля магазину у селі Петрашівка, куди він із ОСОБА_8 приїхав мотоциклом, а ОСОБА_5 - за кермом свого автомобіля. Там вони придбали пиво, рибу та відпочивали майже до 23-ї години. Під час відпочинку до їхнього столика підходив ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пригощав його пивом. Також до них приєднались ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Усі спільно вживали алкогольні напої. Приблизно о 23 годині він із ОСОБА_14 сіли на мотоцикл і поїхали по домам. Наступного дня ОСОБА_8 повідомив йому, що потрібно слідувати у відділення поліції для дачі показань з приводу смерті ОСОБА_7 , який вночі загинув внаслідок ДТП.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні показала, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_5 21 червня 2021 року вони із сестрою ОСОБА_12 в вечірню пору доби прийшли до магазину у с. Петрашівка, де взяли пиво. ОСОБА_5 в той час відпочивав за столиком в колі друзів, куди запросив і їх. Вони всі разом спілкувались, вживали пиво та жартували. Особисто вона здебільшого спілкувалась із ОСОБА_8 . Близько 23 години вона пішла додому, а її сестру ОСОБА_12 повіз додому ОСОБА_5 . Наступного дня вона дізналась про дорожньо-транспортну пригоду за участі ОСОБА_5 , але в подробиці не вдавалась.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що ввечері 21.06.2021 року вона із сестрою ОСОБА_11 прийшли до центрального магазину у с. Петрашіка, де придбавши слабоалкогольні напої, підсіли за столик до компанії ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Пізніше до них приєдналась ОСОБА_10 Чоловіки весь вечір пили пиво, а вони з сестрою « Шейк ». На столі стояла порожня пляшка з-під коньяку, але в її присутності коньяк ніхто не пив. Близько 23 години всі почали розходитись по домам, ОСОБА_5 запропонував підвезти її додому. Вона сіла на переднє сидіння автомобіля «Volkswagen Vento» білого кольору під керуванням ОСОБА_5 . Останній був напідпитку, але їхав обережно. До самого дому він її не довіз, вона приблизно 500 метрів ще йшла пішки. Куди після того поїхав ОСОБА_5 їй невідомо. Про обставини ДТП вона дізналась наступного дня від працівників поліції. З обвинуваченим ОСОБА_5 більше не спілкувалась.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що 21.06.2021 року у вечірню пору доби до неї додому прийшов потерпілий ОСОБА_7 , сказав, що у магазині в с. Петрашівка на неї чекає ОСОБА_8 . Вона прийшла до магазину, де компанією відпочивали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та дівчата ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Всі відпочивали, пили пиво, яке неодноразово докупляли. Потерпілий також час від часу сідав за їх столик і випивав. Близько 23 години всі попрощались і розійшлись по домівкам. Обвинувачений не був у стані сильного алкогольного сп`яніння, був напідпитку, але свідомо сів за кермо власного автомобіля. Очевидцем ДТП вона не була.

- показаннями в судовому засіданні експерта ОСОБА_16 , допитаного за клопотанням сторони захисту, який суду пояснив, що він є завідувачем сектора автотехнічних досліджень Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та має кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортних експертиз за спеціальністю «Дослідження обставин дорожньо-транспортних пригод». У даному кримінальному провадженні ним проводилася судова автотехнічна експертиза №СЕ-19/102-21/9362-ІТ від 30.062021 року, вихідні дані для проведення якої він брав із постанови про призначення експертизи, в якій згідно показань водія ОСОБА_5 , швидкість руху автомобіля зазначено 30 км/год. Провівши усі необхідні розрахунки він дійшов висновку, що в ситуації, яка склалася, при заданих у постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Volkswagen Vento» ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити наїзд на потерпілого і в його діях вбачається невідповідність вимогам Правил дорожнього руху. На запитання захисника експерт відповів, що якби швидкість руху автомобіля була 50 км/год, то можливо у ОСОБА_5 і не було б технічної можливості попередити наїзд на ОСОБА_7 , оскільки чим більша швидкість, тим більша відстань, необхідна для того, щоб зупинитись. Також експерт зазначив, що вихідні дані для проведення розрахунків експерт повинен брати тільки з постанови про призначення експертизи, або ж якби були сліди гальмування, він зміг би прорахувати швидкість сам, однак таких не було.

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000320 від 22.06.2021 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 286-1 КК України з викладенням обставин про вчинення кримінального правопорушення, де зазначено, що близько 01 години 00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_4 водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Volkswagen Vento», рухаючись по вул. 1 Травну с. Петрашівка Гайсинського району Вінницької області, допустив наїзд на ОСОБА_7 , який лежав на проїзній частині дороги. Внаслідок наїзду ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

- рапортом ст. інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 про те, що 22.06.2021 о 06.00 год. надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 о 05.50 год. за адресою АДРЕСА_5, по телефону повідомив староста села Петрашівка про те, що при в`їзді в село біля дороги виявлено труп жителя с. Метанівки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000325 від 23.06.2021 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 135 КК України з викладенням обставин про вчинення кримінального правопорушення, де зазначено, що близько 05 години 00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_4 водій ОСОБА_5 , здійснивши наїзд на пішохода ОСОБА_7 автомобілем «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , по АДРЕСА_2 , поставивши потерпілого у небезпечний для життя стан, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 отримав небезпечні для життя тілесні ушкодження, діючи умисно, маючи реальну можливість надати допомогу ОСОБА_7 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, таку допомогу потерпілому не надав, не вжив заходів для надання йому першої медичної допомоги, не звернувся за допомогою до інших осіб, не викликав представників лікувального закладу, хоча повинен був і мав об`єктивну можливість це зробити, з метою уникнення відповідальності, діючи умисно, самовільно залишив місце події на автомобілі «Volkswagen Vento».

- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24 червня 2021 року, якою об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань № 0000320 від 22.06.2021 та № 0000325 від 23.06.2021, відповідні зміни внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 22 червня 2021 року та схемою до протоколу огляду місця пригоди від 22.06.2021 року разом з фототаблицями до протоколу огляду, який проведений в період часу з 10 години 25 хвилин по 11 годину 45 хвилин старшим слідчим відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 , за участю: інспектора-криміналіста СУ ГУНП ОСОБА_20 та двох понятих ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , проведеного за адресою: село Петрашівка Соболівської ОТГ Гайсинського району в напрямку села Соболівка, в денну пору доби, при ясному освітленні, без опадів, та яким було зафіксовано виявлені куртку чорного кольору, нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров та труп чоловічої статі. У протоколі огляду зазначено, що труп чоловіка перебуває з правої сторони прїзної частини дороги в положенні поперек дороги, головою до центра дороги. Труп перебуває в положенні лежачи спиною, обличчям до верху. На трупі наявні зовнішні тілесні ушкодження. Опис одягу: чорна футболка, чорні штани, на яких наявні сліди бруду, на ногах - гумове взуття. Поруч з трупом куртка чорного кольору. В ході огляду місця пригоди вилучено: чорну куртку, металеву скобоподібну деталь та футболку з трупа (т.1 а.с. 96-108);

- протоколом огляду місця події від 22 червня 2021 року, з фототаблицями до нього, складеним старшим слідчим відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 , за участю спеціаліста ОСОБА_23 , в присутності понятих: ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Огляд проведений у період часу з 12 години 20 хвилин до 13 години 15 хвилин. Таким встановлено, що предметом огляду являється автомобіль марки «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який на момент огляду знаходиться на території колишнього НПП «Мічурінське» в с. Соболівка. По поверхнях автомобіля наявні сліди бруду та нашарування пилу. Передня частина автомобіля вкрита краплинами бруду. Передня протитуманна фара відсутня, при чому сліди свіжих пошкоджень у даному місці відсутні, тобто в місці кріплення передньої лівої протитуманної фари. Під час огляду із салону автомобіля було вилучено: змив з поверхні руків`я перемикача передач, змив з поверхні перемикача світла фар, змив з поверхні керма, сліди одорологічного походження з поверхні водійського сидіння. Також вилучено документи на вказаний автомобіль «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 та посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 . По закінчені огляду вилучено і сам автомобіль «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спецмайданчик ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (т. 1 а.с. 84-89);

- протоколом огляду місця події від 22 червня 2021 року, з фототаблицями до нього, складеним слідчим СВ ВП № 1 Гайсинського РУ ГУНПу Вінницькій області ОСОБА_26 , з участю спеціаліста ОСОБА_23 , в присутності понятих: ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Огляд проведений у період часу з 12 години 20 хвилин до 13 години 05 хвилин. Таким встановлено, що предметом огляду являється автомобіль марки «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який на момент огляду знаходиться на території колишнього МПП «Мічурінське» в с. Соболівка по вул. Мічуріна. Доступ до вказаного автомобіля на момент огляду добровільно надано ОСОБА_5 . В ході огляду вищевказаного автомобіля було вилучено змив з днища автомобіля по правому боці, змив з кожуха троса стоянкового гальма на заднє праве колесо автомобіля (т.1 а.с. 90-95);

- протоколом огляду місця пригоди від 22 червня 2021 року, складеним старшим слідчим відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 , за участю спеціаліста ОСОБА_23 , в присутності понятих: ОСОБА_21 та ОСОБА_27 , а також в присутності ОСОБА_5 . Огляд проведено у період часу з 23 год. 50 хв. до 24 год. 05 хв. у с. Петрашівка Соболівської ОТГ Гайсинського району Вінницької області, в ході якого ОСОБА_5 було запропоновано видати футболку, у якій він перебуває, для можливого призначення експертиз. Останній добровільно видав футболку чорного кольору, у яку він одягнений. Також ОСОБА_5 добровільно видав закордонний паспорт на його ім`я (т. 1 а.с. 82).

- протоколом огляду від 23 червня 2021 року, який складено старшим слідчим відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_28 , в присутності понятих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , за участю спеціаліста - завідуючого Бершадським МРВ СМЕ ОСОБА_31 . Огляд проведено у період часу з 08 години 55 хвилин до 09 години 36 хвилин, відповідно до якого проведено огляд трупа - згідно паспорта громадянина України НОМЕР_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Петрашівка Теплицького району Вінницької області, який знаходиться в секційній залі Бершадського МРВ СМЕ, що по АДРЕСА_3 . При огляді встановлено: труп оголено до пояса зверху, на трупі є наступний одяг: штани-шаровари чорні із синтетичної тканини з накладними кишенями, чорно-брючним ременем із білою металевою пряжкою. Вся поверхня штанів рясно покрита сіро-коричневим брудом підсохшим. Кишені порожні. Штани знаходяться на трупі в звичайному порядку, без видимих ушкоджень; шаровари спортивні, сині, на резинці. На трупі знаходяться в звичайному порядку, без пошкоджень; напів чобітки гумові, на литій підошві. На правому чобітку на задньо-внутрішній його поверхні вбачається розрив «г»-подібної форми, менша гілка якої окремляє каблук, а вертикальна гілка підіймається до верху, маючи дещо хвилясту форму. Розміри горизонтального ушкодження 4 см, вертикального - 6 см; шкарпетки чорні, рясно забруднені. Під час огляду виявлено та вилучено штани-шаровари чорні, шаровари спортивні сині, напів чобітки гумові, сині, шкарпетки чорні (т. 1 а.с. 109-110);

- висновком експерта №53 (судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Експертизу розпочато 23.06.2021 року (розтин 08:40-13:20), закінчено 23.07.2021 року. При судово-медичній експертизі трупа громадянина ОСОБА_7 встановлена наявність тілесних ушкоджень: зовнішніх: - преривчаста кровоподтьочність обох вушних раковин; неглибокі надриви обох вушних раковин; смугастої форми саднини з вертикально розшарованим, відносно вертикальної вісі тіла, довжиком на правій передньо-боковій поверхні груді та живота. Внутрішніх: множинні двобічні, в тому числі і фрагментарні, непрямі переломи ребер: справа ІІ-Х та VІ-ІХ ребер; зліва І-VІІ та ІІ-VІ ребер; крововиливи в обидві плевральні порожнини; розрив грудино-ключичного зчленування зліва; масивний розрив-розчавлення печінки з масивним крововиливом в черевну порожнину. Всі вищезазначені тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості. Причиною смерті ОСОБА_7 явилася масивна, несумісна з життям, сполучна травма груді і живота, яка супроводжувалась масивними двобічними непрямими переломами ребер, в тому числі з пошкодженням пристінкової плеври, і послідуючим крововиливом в обидві плевральні порожнини, переломом лівої ключиці та розривом грудино-ключичного зчленування зліва, а також масивним розривом-розчавленням печінки з послідуючим масивним крововиливом в черевну порожнину. Вказана масивна сполучна травма груді і живота, за своїм характером є несумісною з життям і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертю громадянина ОСОБА_7 , отже має ознаки Тяжких тілесних ушкоджень. Вона могла утворитись внаслідок давлячої, зі значною силою, дії тупих твердих предметів на передню поверхню груді і живота, при цьому вектор сили мав спрямування зверху вниз, відносно передньої поверхні груді та живота, розташованого горизонтально (в положенні на спині) тіла гр-на ОСОБА_7 . Зазначене могло мати місце в результаті наїзду (перекочування) коліс автотранспортного засобу через живіт та груди гр-на ОСОБА_7 , вірогідніше за все в напрямку справа наліво, відносно горизонтально розташованого на спині тіла ОСОБА_7 . Будь-яких безперечних (конкретних) ознак знаходження ОСОБА_7 у вертикальному чи близькому до нього положенні, в момент первинного контакту з виступаючими частинами автотранспортного засобу, при експертизі трупа ОСОБА_7 не виявлено. При судово-токсикологічній експертизі в крові із трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,1 проміле. Вказана кількість етилового спирту в крові із трупа покійного, у живих осіб, у відповідності до офіційної таблиці відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння, що в свою чергу підтверджує можливість знаходження ОСОБА_7 у горизонтальному положенні на дорожньому полотні в момент первинного контакту з автотранспортним засобом (т. 1 а.с. 111-114);

- постановою прокурора ОСОБА_3 від 22 червня 2021 року про отримання зразків крові у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення токсикологічної експертизи (т. 1 а.с. 119);

- протоколом отримання зразків для проведення експертизи, оформленого слідчим СВ відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_26 від 22.06.2021 року ,відповідно до якого в приміщенні ППБ за участю фельдшера ШМД Гайсинської СЕМД ОСОБА_32 було відібрано у ОСОБА_5 біологічні зразки крові, які вилито на фрагмент бинту, який поміщено до паперового конверту. Також відібрано зразок крові у 20 мм шприц, який поміщено до паперового конверту (т. 1 а.с. 120);

- висновком судово-медичної експертизи крові №1798, проведеної лікарем судово-медичним експертом-токсикологом Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_33 . Експертизу розпочато 24 червня 2021 року, закінчено 21 липня 2021 року. При судово-медичній експертизі крові громадянина ОСОБА_5 , 1973 року народження, методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 1,7 проміле (забір крові проведено 22.06.2021 об 11 год. 45 хв.) (т.1, а.с. 122-123);

- висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_34 від 16.07.2021 №СЕ-19/102-21/9774-ІТ за результатами судової експертизи технічного стану транспортних засобів, згідно якого на момент експертного огляду рульове керування, робоча гальмівна система автомобіля «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування, робочої гальмівної системи автомобіля «Volkswagen Vento», державний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено т. 1 а.с. 126-130);

- висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_16 від 30.06.2021 року № СЕ-19/102-21/9362-ІТ, за результатами судової авто-технічної експертизи, згідно якої у заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Volkswagen Vento», державний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , ОСОБА_5 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху (У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути тако, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди). В ситуації, яка склалася, при заданих в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, при заданих в постанові про призначення експертизи комплексі технічних величин, в діях водія автомобіля «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.с. 141-144);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2021 року, проведеним старшим слідчим відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 , за участю свідка ОСОБА_5 , в присутності двох понятих: ОСОБА_21 та ОСОБА_27 , та з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди. Так, слідчим експериментом було встановлено, що на початку його проведення свідок ОСОБА_5 відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце в ніч з 21.06.2021 на 22.06.2021 у с. Петрашівка Соболівської ОТГ Гайсинського району Вінницької області. Свідок ОСОБА_5 вказав, що погодні, дорожні, кліматичні умови та стан освітлення дороги аналогічні до тих, які були на момент пригоди. Статистичний автомобіль, який належить свідку, перебуває у такому ж стані, як на момент пригоди. Свідок вказав, що він, проїхавши біля місцевого кафе, повертаючись додому, рухався у напрямку с. Соболівка. Сівши за кермо свого автомобіля, свідок ОСОБА_5 виставив його таким чином, що відстань від правих коліс автомобіля до правого узбіччя складає 0,9 м. При цьому свідок пояснив, що рухався із ближнім світлом фар зі швидкістю біля 30 км/год. Замірами було встановлено, що видимість лежачого пішохода складає 22,4 м. Під час слідчого експерименту використовувався автомобіль - учасник ДТП «Volkswagen Vento», із включеним світлом фар в режимі ближнє, двигун працював на середніх обертах, в салон автомобіля почергово сідали ОСОБА_5 , слідчий, потерпіла та поняті. В ході слідчого експерименту було складено план-схему, яка долучена до протоколу проведення слідчого експерименту. Будь-яких заяв, клопотань, доповнень, зауважень від учасників слідчого експерименту не надходило (т. 1 а.с. 145-151). Вказаний протокол слідчого експерименту та долучена до нього схема є доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки дані, що містяться в них, були предметом безпосереднього судового дослідження, отримані вони були у відповідності до вимог чинного КПК України та підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.03.2023 року, проведеним старшим слідчим відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 , в присутності захисника ОСОБА_6 , за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , та з метою виконання ухвали судді Теплицького районного суду Вінницької області від 15.02.2023 року щодо повторного встановлення швидкості руху автомобіля, яким на момент наїзду керував ОСОБА_5 . Учасники слідчої дії зібралися на виїзді із села Петрашівка Гайсинського району Вінницької області, поблизу перехрестя із другорядною дорогою, яка веде до місцевого кладовища, в районі стовпа ЛЕП№3 по вул. Першотравневій. Хід та результати слідчого експерименту зафіксовано шляхом безперервного відеозапису цифровою відеокамерою «Panasonic» на цифровий носій «micro sd», який додано до протоколу слідчого експерименту разом із план-схемою. Дослідивши в судовому засіданні відеозапис слідчого експерименту на цифровому носії, судом встановлено, що 14.03.2023 водій ОСОБА_5 із використанням автомобіля «Volkswagen Polo», з закритою панеллю показників датчиків, проїхав відстань 30 м за час: Т1 - 2,4 с, Т2 - 2,8 с, Т3 - 3 с. Будь-яких заяв, клопотань, доповнень, зауважень від учасників слідчого експерименту не надходило (т. 1 а.с. 224-228). Вказаний протокол слідчого експерименту, відеозапис та долучена до нього схема є доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки дані, що містяться в них, були предметом безпосереднього судового дослідження, отримані вони були у відповідності до вимог чинного КПК України та підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

- висновком експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України №22139 від 21.03.2024 року за результатами проведення повторної комісійної судової автотехнічної експертизи, згідно якої :

1-й варіант - згідно слідчого експерименту за участі водія автомобіля «Volkswagen Vento» ОСОБА_5 від 22.06.2021: В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Vento», ОСОБА_5 при швидкості руху 30 км/год мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Volkswagen Vento» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

2-й варіант - згідно показань водія автомобіля «Volkswagen Vento» ОСОБА_5 , наданих ним у судовому засіданні: В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Vento», ОСОБА_5 при швидкості руху 50 км/год не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Volkswagen Vento» ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

3-й варіант - згідно слідчого експерименту, проведеного на виконання ухвали Теплицького районного суду Вінницької області від 15.02.2023: В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Vento», ОСОБА_5 при швидкості руху 36 км/год, 38,6 км/год, 45 км/год не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Volkswagen Vento» ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Vento» ОСОБА_5 не міг виконати безпечний об`їзд пішохода за умови його руху зі швидкістю 36… 38,6… 45 км/год (т. 2 а.с. 7-13).

- речовими доказами у даному кримінальному провадженні, якими являються: штани-шаровари, спортивні штани, гумові напів чобітки, шкарпетки, які було вилучено під час огляду трупа ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 133-135);

- речовими доказами у даному кримінальному провадженні, якими являються: автомобіль «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_35, що за адресою АДРЕСА_4 , та перебував у користуванні ОСОБА_5 , та який поміщено на спеціальний майданчик для утримання транспортних засобів відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою вул. Чорновола, 2 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області; чорна куртка, яка знаходилась під трупом, яку запаковано в спец-пакет SUD 4011703; металева деталь, яка може походити від транспортного засобу, яку запаковано в спец-пакет SUD 115447; футболка з трупа ОСОБА_7 , яка запакована в спец-пакет SUD 4011704; змив з поверхні ручки перемикання передач, змив з поверхні перемикача світла фар, змив з поверхні керма, які запаковано в паперові конверти з підписами понятих, слідчого та криміналіста; сліди одорологічного походження з поверхні водійського сидіння та ручки перемикання передач, які поміщені в спец-пакети НПУ № SUD 1141822 та № SUD1141819; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 133-135);

- речовими доказами у даному кримінальному провадженні, якими являються: футболка чорного кольору, в яку був одягнений в момент ДТП ОСОБА_5 , запакована в паперовий конверт з підписами понятих, слідчого та криміналіста; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , який долучений до матеріалів кримінального провадження (т. 1 а.с. 136-138).

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень ст.ст.84-88 КПК України, суд вважає, що зібрані у кримінальному провадженні та досліджені в судовому засіданні вищевикладені докази являються допустимими, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та підстав їм не довіряти, не має, як не має й підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на менш тяжкий склад злочину.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства та закріплені в статті 129 Конституції України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання, подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

На виконання даних норм Закону, проаналізувавши показання обвинуваченого, які безпосередньо були надані ним в судовому засідання, про те, що швидкість руху його автомобіля у момент наїзду на ОСОБА_7 була 30-50 км/год, а на уточнюючі запитання захисника ОСОБА_5 вказав, що швидкість руху його автомобіля все ж таки сягала 50 км/год, судом було забезпечено можливість реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, здійснено ряд процесуальних дій, зокрема призначено повторну автотехнічну експертизу, доручено проведення слідчого експерименту, де у вихідних даних вже зазначалась швидкість руху автомобіля під керування водія ОСОБА_5 50 км/год.

Однак, ні обвинувачений, ні захисник, протягом усього судового розгляду так і не надали суду логічних пояснень та підтверджень щодо причини зміни обвинуваченим показань з приводу швидкості руху (тиск з боку працівників правоохоронних органів, тощо).

Слід зазначити, що слідчий експеримент, проведений 22.06.2021 року, практично одразу після ДТП, у відповідності до норм кримінального процесуального законодавства, не містив жодних зауважень, доповнень, заяв та клопотань від учасників такої процесуальної дії, а тому вважається допустимим доказом.

Крім того, жодних інших клопотань про проведення додаткових слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що стосуються швидкості руху автомобіля під час ДТП від сторони захисту не надходило протягом всього часу досудового розслідування. Дана версія захисту виникла через два роки після події ДТП та проведення усіх необхідних процесуальних дій щодо документування обставин ДТП.

Враховуючи непослідовність показань обвинуваченого, той факт, що клопотання про призначення повторної автотехнічної експертизи було заявлено стороною захисту після пояснень експерта з приводу того, що чим більша швидкість руху автомобіля, тим менша технічна можливість уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування, суд приходить до висновку, що вказана швидкість руху автомобіля ОСОБА_5 на момент ДТП у 50 км/год спростовується усіма вище зазначеними доказами, а тому суд не бере до уваги висновок експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України Володимира Базалицького №4542/4543/22-21 від 29.09.2022 року.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що стороною обвинувачення надано вичерпні пояснення та докази щодо винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України. Натомість, стороною захисту та самим обвинуваченим, жодним чином не спростовано доказів прокурора в протилежному, доводи захисту, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 помилково була вказана швидкість руху автомобіля у 30 км/год, оскільки він знаходився у стані афекту, не підтверджено беззаперечними доказами, а тому суд вважає їх неспроможними з огляду на вищевказані докази.

Під час судового розгляду обвинуваченим, потерпілою, свідками та експертом були надані показання безпосередньо у судовому засіданні, які оцінені та перевірені судом як кожний окремо, так і в сукупності з іншими доказами у даному кримінальному провадженні.

Отже, суд оцінює такі показання, як обрану обвинуваченим лінію захисту та намір уникнути покарання за скоєне, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені докази у їх сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість обвинувачення, яке є предметом даного кримінального провадження, та приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Наведені у вироку письмові докази, які надавалися сторонами провадження та були досліджені за участю усіх учасників кримінального провадження є окремими, незалежними доказами, проте у сукупності з іншими доказами підтверджують встановлені судом фактичні обставини вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів).

Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинних діянь, і, аналізуючи наведені докази у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Таким чином, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 286-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого; та за ч. 1 ст. 135 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання своєї вини за ч. 3 ст. 286-1 КК України суд розцінює як спосіб захисту, метою якого є уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення (злочин).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, згідно вимог ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, яка згідно вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_5 є добровільне відшкодування завданого збитку.

Також суд враховує вимоги статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під час судового розгляду, детально проаналізувавши роль обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, зваживши на всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Та суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, вчинив хоч і необережний, однак тяжкий злочин, наслідком якого стала смерть людини. Уникнення особою реального покарання за таких обставин негативно вплине на сприйняття суспільством, зокрема іншими водіями, необхідності дотримуватися Правил дорожнього руху.

Водночас суд зауважує, що саме таке покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 року та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 року, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Дорожньо-транспортна пригода, в якій потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження, несумісні із життям, виникла внаслідок порушення ОСОБА_5 своїми діями чисельних пунктів Правил дорожнього руху, які регламентують безпечне управління транспортним засобом, що призвело до таких тяжких наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, попросив вибачення у потерпілої, заподіяну шкоду потерпілій відшкодував.

Однак висловлена обвинуваченим ОСОБА_5 в судових дебатах позиція щодо визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України суд не розцінює як щире каяття обвинуваченого, оскільки останній на протязі тривалого судового розгляду даного кримінального провадження встановленню істини по даному кримінальному провадженню не сприяв, надавав суду суперечливі показання, висував версію захисту, яка не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи та повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (Постанови ККС ВС від 22.03.2018 року у справі № 759/7784/15-к; від 09.10.2018 року у справі №756/4830/17-к, від 19 липня 2018 року у справі № 134/890/17).

Щире каяття являє собою певний психологічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх відомих їй обставин вчинених кримінальних діянь, а також вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Щире каяття полягає у вираженні обвинуваченим позиції щодо критичної оцінки своєї злочинної поведінки і готовності нести кримінальну відповідальність за вчинене кримінально-каране діяння.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо розкаяння, на переконання суду, має бути послідовною протягом усього часу судового розгляду.

Відтак, лише факт визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, та не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, не свідчить про те, що обвинувачений розкаюється та щиро жалкує про скоєне. Обвинуваченим не виражена позиція щодо критичної оцінки своєї злочинної поведінки і готовності нести кримінальну відповідальність за вчинені кримінально-каранні діяння.

Лише повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочинів, викликане щирим каяттям або бажанням сприяти їх розкриттю, може бути враховано при призначенні покарання у бік його пом`якшення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України фактично не визнав, що є його правом, але, разом з тим, він у скоєному не розкаявся.

При призначенні обвинуваченому покарання суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно працевлаштований, інвалідом певної групи він не являється, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має місце реєстрації та чітко визначене місце фактичного проживання, за яким характеризується позитивно, згідно характеристики, наданої виконкомом Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, яка є в матеріалах даного кримінального провадження (т. 1 а.с. 118), також ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки: він одружений, має на утриманні малолітню та неповнолітню дітей.

Та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, суд також приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до положень ст. 12 КК України, класифікуються як тяжкий та нетяжкий злочини, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , матеріальний та сімейний стан, відсутність судимостей, а також враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчинених злочинів, відсутність щирого каяття, часткове визнання вини у скоєному, сукупність усіх характеризуючих обставин, обстановку та спосіб вчинення злочинних діянь та наслідки, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 , та беручи також до уваги думку потерпілої ОСОБА_13 , яка не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому та просила не позбавляти його волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, однак вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання, наближене до мінімального строку, передбаченого санкціями ч. 3 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України, за якими ОСОБА_5 притягується до відповідальності, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Крім того, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд застосовує положення ч.1 ст.70 КК України.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України в ході судового розгляду не встановлено.

Під час розгляду справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та третіх осіб.

Так як ОСОБА_5 грубо порушив вимоги пунктів Правил дорожнього руху, що призвело до таких незворотних наслідків як смерть потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає необхідним призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд враховує те, що ОСОБА_5 , рухаючись у населеному пункті, у нічний час доби, керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, при цьому знехтував Правилами дорожнього руху, пов`язаними з імперативною забороною керувати транспортним засобом у такому стані, та піддав небезпеці як себе, так і інших осіб, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого та, крім того, після вчинення ДТП залишив без допомоги потерпілого та зник з місця події, а його протиправні дії призвели до тяжких непоправних наслідків - смерті потерпілого ОСОБА_7

Cтатті 3, 27 Конституції України визначають, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, та ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Враховуючи вчинення обвинуваченим ряду кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, допущення ОСОБА_5 чисельних порушень вимог Правил дорожнього руху, у тому числі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а для суспільства в цілому, тому суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 додаткове покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 років.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124, ст. 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експертів для проведення наступних експертиз: судової трасологічної експертизи № СЕ-19/102-21/9789-ТР від 12.07.2021 в сумі 1372 грн 96 коп.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-21/9774-ІТ від 16.07.2021 в сумі 1201 грн 34 коп.; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-21/9362-ІТ від 30.06.2021 в сумі 1201 грн 34 коп.; судової автотехнічної експертизи №4542/4543/22-21 від 29.09.2022 року в сумі 3020 грн 32 коп; повторної комісійної судової автотехнічної експертизи №22139 від 21.03.2024 в сумі 11359 грн 20 коп.

Загальна вартість витрат 18 155 грн 16 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Отже, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, враховуючи, що за ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду від 29.06.2021 року (т.1 а.с.131-132, 133-135), від 25.06.2021 року (т. 1 а.с. 136-138) арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події, накладався з метою збереження речових доказів, таке майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначено покарання у виді конфіскації майна, а тому суд приходить до висновку про необхідність скасування вказаного арешту майна, з огляду на закінчення судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_35, що за адресою АДРЕСА_4 , та перебував у користуванні ОСОБА_5 , та який поміщено на спеціальний майданчик для утримання транспортних засобів відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою вул. Чорновола, 2 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, суд вважає необхідним повернути власнику ОСОБА_35, що за адресою АДРЕСА_4, за належністю; штани-шаровари, спортивні штани, гумові напів чобітки, шкарпетки, які було вилучено під час огляду трупа ОСОБА_7 - повернути потерпілій ОСОБА_13 ; чорну куртку, яка знаходилась під трупом, металеву деталь, футболку з трупа ОСОБА_7 , змив з поверхні ручки перемикання передач, змив з поверхні перемикача світла фар, змив з поверхні керма, сліди одорологічного походження з поверхні водійського сидіння та ручки перемикання передач, які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, суд вважає за необхідне знищити; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ; водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , футболку чорного кольору, в яку був одягнений в момент ДТП ОСОБА_5 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 - повернути власнику ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його перебування під домашнім арештом із розрахунку три дні домашнього арешту за один день позбавлення волі, з моменту його застосування до 25.08.2021.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 135 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 286-1 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з метою звернення вироку до виконання.

У строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 зарахувати строк перебування його під домашнім арештом згідно ухвали слідчого-судді Вінницького міського суду від 28 липня 2021 року з моменту його застосування до 25.08.2021 включно, з розрахунку три дні домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням у даному кримінальному провадженні експертів для проведення наступних експертиз: судової трасологічної експертизи № СЕ-19/102-21/9789-ТР від 12.07.2021 в сумі 1372 грн 96 коп.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-21/9774-ІТ від 16.07.2021 в сумі 1201 грн 34 коп.; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-21/9362-ІТ від 30.06.2021 в сумі 1201 грн 34 коп.; судової автотехнічної експертизи №4542/4543/22-21 від 29.09.2022 року в сумі 3020 грн 32 коп; повторної комісійної судової автотехнічної експертизи №22139 від 21.03.2024 в сумі 11359 грн 20 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 29 червня 2021 року на штани-шаровари, спортивні штани, гумові напів чобітки, шкарпетки, які було вилучено під час огляду трупа ОСОБА_7 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 29 червня 2021 року на автомобіль «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_35, що за адресою АДРЕСА_4 , та перебував у користуванні ОСОБА_5 , та який поміщено на спеціальний майданчик для утримання транспортних засобів відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою вул. Чорновола, 2 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області; чорну куртку, яка знаходилась під трупом, металеву деталь, футболку з трупа ОСОБА_7 , сліди одорологічного походження з поверхні водійського сидіння та ручки перемикання передач, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ; водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 25 червня 2021 року на футболку чорного кольору, в яку був одягнений на момент ДТП ОСОБА_5 .

Речовий доказ у даному кримінальному провадженні - автомобіль «Volkswagen Vento», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_35, що за адресою АДРЕСА_4 , та перебував у користуванні ОСОБА_5 , та який поміщено на спеціальний майданчик для утримання транспортних засобів відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою вул. Чорновола, 2 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, суд вважає необхідним повернути власнику за належністю.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: чорну куртку, яка знаходилась під трупом, металеву деталь, футболку з трупа ОСОБА_7 , штани-шаровари, спортивні штани, гумові напів чобітки, шкарпетки, які було вилучено під час огляду трупа ОСОБА_7 , змив з поверхні ручки перемикання передач, змив з поверхні перемикача світла фар, змив з поверхні керма, сліди одорологічного походження з поверхні водійського сидіння та ручки перемикання передач, які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, суд вважає за необхідне знищити.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ; водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , футболку чорного кольору, в яку був одягнений в момент ДТП ОСОБА_5 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_5 - повернути ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику їх право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок виготовлено 20.06.2024.

Суддя