Провадження № 1-кп/466/218/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження за №0000701 від 30.08.2022 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 19.03.2013 Шевченківським районним судом м.Львова за ст.125 ч.1 КК України до штрафу 510 грн.;

- 19.06.2019 Шевченківським районним судом м.Львова за ст.185 ч.2,185 ч.1,70 КК України до двох років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 25.07.2019 Шевченківським районним судом м.Львова за 185 ч.2, 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі, згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки 1 місяць;

- 11.03.2021 Шевченківським районним судом м.Львова за ст.126-1, 71 КК України строком на 2 роки 2 місяця;

- ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.08.2022 за ст.81 КК України звільненого умовно достроково від відбуття покарання на невідбутий термін 10(десять) місяців 6(шість) днів.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, 185 ч.4 КК України,-

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий останній раз - вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 11.03.2021 року за ст.126-1 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково від покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.08.2022 р. на невідбутий термін 10(десять) місяців 6(шість) днів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я - домашнє насильство.

Так, ОСОБА_6 , 30 серпня 2022 року близько 13.00 години, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на грунті неприязних відносин, вчинив фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 , яке полягало у словесних образах та принижуванні її, висловленні нецензурною лайкою, а також у залякуванні та словесних погрозах фізичним насильством, які призвели до психологічних страждань, а також полягало у нанесенні їй тілесних ушкоджень у вигляді двох синців на правій верхній кінцівці та одного синця на лівій руці та відноситься до легкого ступеня тяжкості(висновок експерта №871 від 30.08.2022), які призвели до погіршення якості життя потерпілої особи.

Окрім цього, ОСОБА_6 , 31 жовтня 2022 року близько 16 години 43 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на грунті неприязних відносин, вчинив фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 , яке полягало у словесних образах та принижуванні її, висловленні нецензурною лайкою, а також у залякуванні та словесних погрозах фізичним насильством, які призвели до психологічних страждань, а також полягало у нанесенні їй тілесних ушкоджень у вигляді одного синця на лівому плечі, одного синця на правому передпліччі, одного синця на 4-му пальці лівої кисті та відноситься до легкого ступеня тяжкості (висновок експерта №10761 від 01.11.2022), які призвели до погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині, за епізодами від 30.08.2022 та 31.10.22 визнав, просив пробачення у потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є його матір`ю, не заперечував, що дійсно будучи обуреним діями матері, штовхнув її, ображав та в результаті таких його дій у неї на тілі та руках виникли синці та садна. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати та просить потерпілу йому пробачити.

Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_6 є її сином, притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин відносно неї, оскільки вони проживають з сином в одній квартирі на АДРЕСА_1 , де і виникають всі сварки та конфлікти, за вироком Шевченківського районного суду м.Львова в березні 2021 року син відбував покарання в місцях позбавлення волі. Також пояснила, що обвинувачений будучи в нетверезому стані, ображає її, розпускає руки, оскільки не розуміє «що виробляє», погрожує, штовхає її, виносить з дому і здає в ломбард речі побутового вжитку, якими вона з сином користується. Однак, просить його суворо не карати, оскільки коли він тверезий, то працює, та заробляє гроші.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ,1972 року народження, пояснила, що обвинувачений є її рідним братом, який проживає разом з матір`ю ОСОБА_4 в одній квартирі на АДРЕСА_2 . Останній зловживає спиртними напоями, на грунті чого влаштовує конфліктні ситуації, наносить побої матері, вимагає у неї гроші, виносить з квартирі речі, оскільки в такому стані він не контролює себе; ОСОБА_8 відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення аналогічного злочину відносно матері; часто вона забирає ОСОБА_4 (свою мати) до себе додому в періоди коли у обвинуваченого запої.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 - ОСОБА_10 пояснила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком, з ним проживали разом вісім років, з яким мають спільну дитину, на яку він має сплачувати аліменти. Від потерпілої їй відомо, що ОСОБА_8 застосовує до неї домашнє насильство, ображає, погрожує, шарпає, будучи в стані алкогольного сп`яніння, пару разів ОСОБА_4 покидала своє житло і приходила до неї жити на декілька днів. Про події 30.08.22р. та 31.10.22р. відносно потерпілої їй відомо від самої потерпілої, оскільки вона приходила до неї та проживала з ними в ці дні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що є сусідом обвинуваченого та потерпілої, які проживають на АДРЕСА_1 , оскільки проживає він за адресою АДРЕСА_3 , їх помешкання знаходяться на одному поверсі-шостому. Потерпіла до нього не приходила та не скаржилась на поведінку сина. Однак сварки у 2022 році чув з їх помешкання.

Крім повного визнання ОСОБА_6 своєї винуватості в вчинених злочинах за ст.126-1 КК України, його винуватість у вчиненому підтверджується наступними доказами:

-витягом з ЄРДР від 30.08.2022 про вчинення 30 серпня 2022 року близько 02 год. ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України за адресою АДРЕСА_1 ; та про вчинення 31 жовтня 2022 року о 15.47 год. ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України за адресою АДРЕСА_1 (а.с.1-5 письмові докази);

-повідомленням на 102 та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.08.2022р. від ОСОБА_4 про вчинення відносно неї сином домашнього насильства (а.с.6,7 п.д.);

-висновком експерта №871 від 31.08.22,з якого вбачається, що під час проведення судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_4 виявлено: 2 синці на правій верхній кінцівці,1 синець на лівій руці. Синці утворились від дії тупого предмета або від контакту з таким, могли виникнути внаслідок стиснення верхніх кінцівок пальцями руки 30 серпня 2022 року, як вказано в «Постанові» і потерпілою, та відносяться до легкого ступеня тяжкості. (а.с.20-23 п.д.);

-повідомленням на 102 та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.10.2022р. від ОСОБА_4 про вчинення відносно неї сином домашнього насильства (а.с.62-63 п.д.)

-висновком експерта №1076 від 01.11.2022, з якого вбачається, що відповідно до записів лікарів у консультаційних висновках спеціалістів, при обстеженні гр. ОСОБА_4 у жовтні 2022 року було вказано діагноз « Забій м`яких тканин грудного відділу хребта. Набряк м`яких тканин потилиці справа. Забій грудної клітки.» Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілої виявлено: 1 синець на лівому плечі, 1 синець на правому передпліччі, 1 синець на 4-му пальці лівої кисті. Синці утворились від дії тупого предмета, могли виникнути внаслідок стиснення верхніх кінцівок пальцями рук 30 жовтня 2022 року, як вказано в «Постанові» і потерпілою, не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння та відносяться до легкого ступеня тяжкості. (а.с.66-69 п.д.);

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розслідування доказами, визнавальними показаннями обвинуваченого за даними епізодами, показами потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , які не заперечуються обвинуваченим та доповнюються письмовими доказами у справі, доказами характеризуючими особу обвинуваченого.

Покази обвинуваченого суд приймає до уваги та вважає їх правдивими, оскільки вони доповнюються іншими доказами по справі, зокрема, показаннями потерпілої, свідків, допитаних в судовому засіданні, висновками експертиз.

Покази потерпілої ОСОБА_4 суд приймає до уваги та вважає їх правдивими.

Показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 суд приймає до уваги, які не заперечуються обвинуваченим та потерпілою.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Відповідно до диспозиції статті 126-1 КК України домашнім насильством є систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного домашнього насильства. Таким чином, обов`язковою ознакою цього складу злочину є систематичність вчинення насильства, тобто повторюваність його епізодів протягом певного часу, з огляду на що будь-які попередні епізоди домашнього насильства входять до предмета доказування обвинувачення за ст.126-1 КК України. Якщо діяння є тотожними та були об`єднані єдиним умислом, не становлять двох складів злочину, передбаченого ст.126-1 КК, а є епізодами одного триваючого кримінального правопорушення, нові епізоди такого насильства під час розслідування цього злочину не обов`язково вимагають внесення нового запису до ЄРДР.

Систематичність як ознака складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК може бути підтверджена попереднім притягненням особи до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП. Попереднє притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за умови подальшої повторюваності протиправних дій щодо певної особи чи осіб і настання конкретних наслідків, визначених законодавцем як більш тяжкі, ніж ті, що зазначені в КУпАП, не свідчить про подвійне притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за те саме правопорушення.

Отже, ОСОБА_6 будучи засудженим Шевченківським районним судом м.Львова 11.03.2021 р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України відносно потерпілої ОСОБА_4 , після часткового відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі, знову вчинив аналогічні злочини, передбачені ст.126-1 КК, а саме, 30.08.2022 та 30.10.2022р., до тієї самої потерпілої вчинивши відносно неї домашнє насильство.

Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід вірно кваліфікувати за ст.126-1 КК України, який вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Досудовим слідством ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме:

ОСОБА_6 , 30.08.2022, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон, чорного кольору, торгової марки «HUAWE1» у5 2018 с/н НОМЕР_1 , загальною вартістю 750 грн., чим спричинив ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 750 грн .

Окрім цього, ОСОБА_6 , 31.08.2022, приблизно о 10.00 год., перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав мікрохвильову піч «Clatronic», загальною вартістю 300 грн., чим спричинив ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн.

Окрім цього, ОСОБА_6 , 15.09.2022, приблизно о 09.00 год., перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав перфоратор торгової марки «Power Up», чорного кольору, загальною вартістю 400грн, чим спричинив ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 400 грн.

Окрім цього, ОСОБА_6 , 30.09.2022, приблизно о 10.00 год., перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав болгарку торгової марки «einhell» 125, загальною вартістю 950 грн., чим спричинив ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 950 грн. без пдв.

Окрім цього, ОСОБА_6 , 02.10.2022, приблизно о 16 год. 10 хв., перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав мікрохвильову піч «CLATRONIC» загальною вартістю 400 грн., чим спричинив ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 400 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив свою винуватість у вчинених правопорушеннях, передбачених ст.185 ч.4 КК України, мотивуючи тим, що зазначені вище речі не є чужим майном, а є його власними речами - мобільний телефон, чорного кольору, торгової марки «HUAWE1» у5 2018 с/н НОМЕР_1 , він придбав будучи в колонії відбуваючи покарання; перфоратор торгової марки «Power Up», чорного кольору, загальною вартістю 400грн та болгарку торгової марки «einhell» 125, загальною вартістю 950 грн.- є його власним інструментом, з яким він працював до позбавлення волі на будівлях, та після його засудження мати передала дані речі його бригаді для тимчасового використання.

Щодо крадіжки ним мікрохвильову піч «Clatronic», то така піч подаровано йому та його матері ОСОБА_4 сестрою ОСОБА_7 для спільного користування, яку з ломбарда згодом викупила його мати, як і викупила його мобільний телефон, болгарку та перфоратор.

Потерпіла ОСОБА_4 в судових засіданнях 25.05.2023 та 12.04.2024 заперечила факт крадіжок та зазначила, що все майно, яке нібито було викрадене, належало або особисто її сину, ОСОБА_6 , або перебувало в їх спільномукористуванні із сином .

Щодо мобільного телефону потерпіла зазначила, що це був приватний телефон обвинуваченого, який придбав його будучи в місцях позбавлення волі, за кошти які вона йому позичала, та які він їй згодом повернув.

Мікрохвильова піч, яка нібито була викрадена двічі, належала потерпілій та обвинуваченому, т.б. перебувала у їх спільній сумісній власності, яка була їм подарована у спільне користування донькою потерпілої (сестрою обвинуваченого) ОСОБА_7 .

Щодо перфоратора та болгарки, які нібито були викрадений ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 та 30.09.2022р. відповідно, то вказані речі також належали на праві приватної власності обвинуваченому ОСОБА_14 , які він використовував в роботі, що підтвердила в суді потерпіла.

Потерпіла в судовому засіданні наголосила на тому, що жодної шкоди їй завдано не було і всі факти крадіжок вона заперечує.

Покази обвинуваченого та потерпілої підтвердила в судовому засіданні під присягою свідок ОСОБА_7 , яка зазначила, що мікрохвильову піч «Clatronic» вона подарувала матері ОСОБА_4 та брату ОСОБА_6 для спільного користування, оскільки вони проживають в одній квартирі на АДРЕСА_4 .

За змістом ст.185 КК України крадіжкою є таємне викрадення чужого майна.

Відтак, майно, яке вмінено в обвинувачення ОСОБА_6 , не відноситься до «чужого майна», а повністю чи частково належить обвинуваченому, здача майна у ломбард є способом розпорядження ним своєю власністю, тобто правомірною поведінкою.

Що стосується факту повернення потерпілою ОСОБА_4 ломбарду позичених її сину коштів, то вказана обставина на кваліфікацію дій ОСОБА_6 не впливає.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Отже, оскільки усі вищезгадані речі належали на праві власності обвинуваченому, тому таке майно не є для нього чужим, відповідно останній мав право таким розпоряджатися.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і становлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Прокурором не здобуто та не представлено суду доказів в підтримку обвинувачення ОСОБА_6 за ст.185 ч.4 КК України щодо права власності потерпілої ОСОБА_4 на викрадені у неї речей, які вмінено в обвинувачення ОСОБА_6 , тому суд вважає належними та допустимими докази, які здобуті в ході судового розгляду, зокрема, показання потерпілої, обвинуваченого, свідків, які спрямовані на користь обвинуваченого.

Відтак, в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (відсутній предмет злочину - чуже майно).

Враховуючи зазначене вище, ОСОБА_6 за наведеними вище епізодами вчинення крадіжок у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України слід виправдати.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, вчинив даний злочин після застосування до нього умовно-дострокового звільнення після відбування покарання, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, однак з 2015 року перебуває на обліку в диспансері КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ з діагнозом: «Розлад психіки та поведінки, внаслідок вживання алкоголю», з врахування щирого каяття у вчиненні злочинів щодо потерпілої ОСОБА_4 , що є пом`якшуючою відповідальність обставиною, відсутність обтяжуючих покарання обставин, які не зазначені в обвинувальному акті стороною обвинувачення, думку потерпілої щодо обрання обвинуваченому покарання не пов`язаного з утриманням під вартою, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано скоєне ним кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

ОСОБА_6 був раніше засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 11.03.2021 за ст.126-1, 71 КК України на строк 2 роки 2 місяці та ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.08.2022 за ст.81 КК України звільненого умовно достроково від відбуття покарання, на невідбутий термін 10(десять) місяців 6(шість) днів.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України вчинив в період після застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання, протягом невідбутої частини покарання.

Відтак, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 остаточне покарання відповідно до ст.71 КК України за цим вироком та частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.03.2021 у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 на досудовому слідстві обрано тримання під вартою з 08.11.2022, який неодноразово продовжено судом до 19 липня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у виді 2(двох) позбавлення волі.

ОСОБА_6 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - виправдати.

Призначити ОСОБА_6 остаточне покарання відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11 березня 2021 року, у виді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 08 листопада 2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, шляхом подачі апеляції через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1