Справа № 489/3077/24
Провадження № 1-кс/489/508/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

26 квітня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000574 від 24.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт вилученого 24.04.2024 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 телефону з метою забезпечення його збереження як речового доказу для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та проведення експертиз.

В судове засідання прокурор не з`явився, надіславши заяву про підтримання клопотання та проведення розгляду за його відсутності.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Підозрюваний та його захисник до суду не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Їхнє неприбуття, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, відомості про які внесені до ЄРДР за №0000574 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за фактом виявлення 24.04.2024 о 13.45 годин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , який незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби з метою збуту.

В ході досудового розслідування під час затримання в період часу з 15:32 год. до 16:16 год. 24.04.2024 підозрюваного ОСОБА_4 та проведення його особистого обшуку був вилучений вказане у клопотанні майно, яке постановою слідчого від 24.04.2024 визнане речовим доказом у даному провадженні.

Вилучене в ході особистого обшуку підозрюваного майно дійсно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, оскільки належить особі, за фактом зберігання якою таких наркотичних засобів з метою збуту здійснюється досудове розслідування, та визнане речовим доказом постановою слідчого, та на даний час досудове розслідування триває і у провадженні не прийняте остаточне рішення, тому з метою забезпечення збереження вилученого майна для розслідування та проведення з ним необхідних експертиз та інших процесуальних дій, необхідно накласти на нього арешт.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000574 від 24.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, накласти арешт на вилучений 24.04.2024 в ході особистого обшуку ОСОБА_4 телефон «Redmi Note 10 PRO» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1