Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5651/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

02 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі : головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю : секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000342 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.10.2023 року щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.10.2023 року, яким ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

До вступу вироку в законну силу до ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.12.2023 включно, який в подальшому ухвалами Житомирського апеляційного суду було продовжено до 18.05.2024 року включно.

02.05.2024 на адресу Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання від прокурор ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяця без визначення розміру застави. В обгрунтування клопотання прокурор послався на те, що завершити апеляційний розгляд до спливу строку дії запобіжного заходу не представляється можливим, проте ризики, передбачені п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, тобто обвинувачений може переховуватися від суду під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, враховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, а також перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до суду у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, думку потерпілих та їх представників в підтримання вказаного клопотання, пояснення захисників та обвинуваченого ОСОБА_12 в заперечення клопотання прокурора, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при застосуванні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів (внаслідок чого настала смерть чотирьох осіб) та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Під тяжкістю можливого покарання та в силу свого віку, може безперешкодно залишити межі України та переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявки в судові засідання, залишивши територію України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість обвинуваченого переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у разі зміни щодо нього запобіжного заходу на більш м`який, враховуючи, що вказані ризики на даний час не зменшилися.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Посилання захисників на те, що зазначені прокурором ризики є необгрунтованими, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки прокурор належним чином обгрунтував ризики, передбачені п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, які реально існують та не зменшилися у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім цього, для розгляду апеляційних скарг сторони захисту на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.10.2023 року, апеляційному суду потрібен певний час. Завершити апеляційний розгляд даного кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин.

За таких обставин, колегія суддів вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 червня 2024 року включно без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 331, 405 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 червня 2024 року, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 30.03.2024 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: