Справа № 521/7721/24
Номер провадження:1-кс/521/1581/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2024 року м.Одеса
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється Малиновською окружною прокуратурою.
Так, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протягом року після засудження за ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_5 , зрізала в невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, невстановлену кількість рослин роду коноплі, після чого відділила листя та суцвіття від стебла рослин роду коноплі, та в подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці здійснила заходи щодо природнього висихання та подрібнення, чим незаконно виготовила та придбала речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, з кількісним вмістом канабісу у висушеному стані 12,31г, який знаходився в прозорому пакеті, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, а також, шляхом знахідки, в невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, ОСОБА_5 незаконно придбала кристасталічну речовину коричневого кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 1,064г, яка була поміщена до купюри НБУ В35056763 номіналом дві гривні.
Після чого, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 почала зберігати, у відділенні сумки чорного речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, з кількісним вмістом канабісу у висушеному стані 12,31г, який знаходився в прозорому пакеті та кристасталічну речовину коричневого кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 1,064г, яка була поміщена до купюри НБУ В35056763 номіналом дві гривні, яку зберігала у одягненому на неї бюстгальтері, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, вказану речовину ОСОБА_5 вживала шляхом куріння через саморобну скляну трубку з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору на внутрішній поверхні з кількісним вмістом PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,061г, та через скляний виріб з нашаруванням речовини коричневого кольору на внутрішній поверхні з кількісним вмістом PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,004г, які незаконно придбала у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці і зберігала у відділенні сумки чорного кольору до моменту вилучення працівниками відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, 27.01.2024, у період часу з 14 год. 35 хв. по 14 год. 57 хв. за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 1,13 грам.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу, а також у придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.
ОСОБА_5 23.05.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу, а також у придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; висновком судової експертизи №СЕ-19/116-24/1073-НЗПРАП від 20.02.2024, протоколом затримання ОСОБА_5 від 27.01.2024, зібраними характеризуючими даними відносно ОСОБА_5 та іншими доказами у їх сукупності.
Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_5 вчинила нетяжкий злочин, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.
Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити та не визначати розмір застави, оскільки підозрювана порушила свої обов`язки під час перебування під заставою у кримінальному проваджені, яке знаходиться на розгляді у Київському районному суді м.Одеси, перебувала у розшуку.
Захисник не заперечувала проти задоволення клопотання, просила визначити розмір застави.
Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 могла вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше не одноразово судима, одружена, має малолітню доньку 2021 р.н., постійне місце проживання, підозрюється у вчинені нетяжкого злочину в період іспитового строку, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, ту обставину, що відносно неї на розгляді в іншому суді перебуває інше кримінальне провадження, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою, особу підозрюваної, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).
Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені нетяжкого злочину визначається у межах від одного до 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підстави для невизначення розміру застави, на які посилається слідчий та прокурор, відсутні, оскільки відповідно до вимог п.3 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. У зазначеному кримінальному провадженні запобіжний захід підозрюваній обирається вперше, тому порушення нею запобіжного заходу у вигляді застави в іншому кримінальному провадженні, не може бути підставою для невизначення розміру застави у даному провадженні.
Оскільки підозрювана не затримувалася у кримінальному провадженні, тому строк тримання під вартою слід рахувати з моменту постановлення ухвали слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування з триманням її в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 21 липня 2024 року включно.
Підозрювана ОСОБА_5 з дня визначення судом розміру застави може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.
За умови внесення застави на підозрювану ОСОБА_5 відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватися зі свідками та учасниками кримінального провадження.
Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.
Строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 рахувати з моменту оголошення ухвали суду 28.05.2024 року до 21.07.2024 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1