Справа № 953/7639/23
н/п 1-кс/953/1216/24
"08" лютого 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який має неповнолітню дитину 2008 року народження, є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України,
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 організував та очолив організовану злочинну групу з метою вчинення кримінальних правопорушень проти власності та у сфері господарської діяльності, до складу якої на основі добровільності та єдності злочинних намірів залучив військовослужбовців Збройних Сил України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Так, ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного умислу, звернувся до ФОП ОСОБА_11 з проханням надати послуги з перевезення вантажів на території Харківської області. ОСОБА_11 погодився та пообіцяв направити 15 липня 2023 року до м.Куп`янська Харківської області три вантажних автомобілі.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що для навантаження мінеральних добрив в автомобілі потрібна спеціальна техніка, вирішив використати спеціалізований тягач «DAF» з маніпулятором, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , не повідомляючи її про свої злочинні наміри.
15 липня 2023 року близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до узгодженого плану, прибули на автомобілі «Peugeot 8RHZ», державний номерний знак НОМЕР_2 за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Сватівська, 81-В. ОСОБА_8 через паркан проник на територію складських приміщень ТОВ «Полесадсервіс», зайшов до приміщення охорони, де перебував охоронець ОСОБА_12 , та відчинив двері приміщення охорони ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які в свою чергу зайшли до приміщення охорони та представились ОСОБА_12 співробітниками Служби безпеки України, після чого наказали останньому не чинити опір їх діям.
Після чого ОСОБА_4 , використовуючи заздалегідь підготовлені металеві кусачки, перерізав на виїзних воротах до площадки ланцюг з навісним замком задля вільного доступу вантажних автомобілів та тягача з маніпулятором на територію площадки. Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з метою реалізації свого узгодженого злочинного плану із застосуванням психологічного впливу проти волі ОСОБА_12 перевели його до приміщення котельні, що розташована на території складських приміщень ТОВ «Полесадсервіс», тим самим створили ОСОБА_12 перешкоди у вільному пересуванні, позбавивши можливості обирати за власною волею місцезнаходження, обмеживши свободу пересування. Потім до приміщення котельні прийшов ОСОБА_8 з метою здійснення контролю за діями ОСОБА_12 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повернулись до приміщення охорони.
Того ж дня близько 09 години 30 хвилин на територію складських приміщень ТОВ «Полесадсервіс» приїхав ОСОБА_13 , який представився представником ТОВ «Полесадсервіс». Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що він може чинити перешкоди їх злочинній діяльності щодо заволодіння мінеральними добривами, діючи умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням психологічного впливу, проти волі ОСОБА_13 перевели його до приміщення котельні, де перебував ОСОБА_12 , тим самим створили ОСОБА_13 перешкоди у вільному пересуванні, обмеживши свободу пересування.
Після чого, того ж дня близько 10 години 00 хвилин на територію складських приміщень ТОВ «Полесадсервіс» прибули автомобілі, надані ФОП ОСОБА_11 , а саме: вантажний автомобіль спеціалізований тягач «MAN», державний номерний знак НОМЕР_3 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_4 , вантажний автомобіль спеціалізований тягач «VOLVO», державний номерний знак НОМЕР_5 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_6 , вантажний автомобіль спеціалізований тягач «MAN», державний номерний знак НОМЕР_7 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_8 , та за вказівкою ОСОБА_4 за допомогою спеціалізованого тягача «DAF» з маніпулятором, державний номерний знак НОМЕР_1 відбулося завантажування у вказані причепи біг-бегів з аміачною селітрою, вагою 1000 кг кожний, складними мінеральними добривами NP 12-24, вагою 950 кг кожний, сульфатом амонія, вагою 900 кг кожний. Однак, близько 14 години 00 хвили того ж дня на територію складських приміщень ТОВ «Полесадсервіс» прибули працівники поліції, які припинили злочинні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо відкритого викрадення майна ТОВ «Полесадсервіс».
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, тобто незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в особливо великих розмірах, поєднаний з проникненням у сховище, вчинений організованою групою, в умовах воєнного стану.
Так, у період часу з 17 по 19 липня 2023 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , діючи умисно, з використанням підроблених документів, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, перебуваючи у м. Дніпро, розробив план з метою протиправного заволодіння часткою ОСОБА_14 у ТОВ Агрофірма «Агростіл», для чого залучив ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб.
Орган досудового розслідування встановив, що з метою реалізації вищевказаного злочинного плану ОСОБА_4 невстановлені досудовим слідством особи склали документи, до яких були внесені завідомо неправдиві відомості, а саме: договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ Агрофірма «Агростіл» від 17 липня 2023 року та акт-приймання передачі частки у Статутному капіталі ТОВ Агрофірма «Агростіл» від 18 липня 2023 року.
За умовами договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ Агрофірма «Агростіл» від 17 липня 2023 року ОСОБА_14 , учасник (засновник) ТОВ Агрофірма «Агростіл» продав, а ОСОБА_15 придбав частку статутного капіталу ТОВ Агрофірма «Агростіл», що складає 50 (п`ятдесят) відсотків статутного капіталу Товариства. Разом з тим відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_14 та рукописний текст « ОСОБА_14 » у вказаному договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі виконаний не ОСОБА_14 , а іншою особою.
18 липня 2023 року о 16 годині 08 хвилин невстановлені досудовим розслідуванням особи з метою проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу (зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи) подали до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, документ про сплату адміністративного збору, акт приймання передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства на нотаріальному бланку НСМ 271350.
Після чого ОСОБА_4 з метою доведення злочинного наміру до кінця залучив до протиправного заволодіння майном ТОВ Агрофірма «Агростіл» членів раніше створеної ним організованої групи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Так, 19 липня 2023 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами прибули на територію, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ Агрофірма «Агростіл», за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Хотімля, вул. Шевченка, 82 А, 83, 85, де ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізуючи злочинний намір організованої групи, спрямований на протиправне заволодіння майном підприємства надав головному інженеру ТОВ Агрофірма «Агростіл» ОСОБА_17 копії документів, а саме: договір купівлі-продажу частки ОСОБА_14 у статутному капіталі ТОВ Агрофірма «Агростіл», акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ Агрофірма «Агростіл», довіреність на нотаріальному бланку НСМ 271347 від 18 липня 2023 року, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_18 , якою ОСОБА_14 довірив ОСОБА_4 вести справи від імені ТОВ Агрофірма «Агростіл» та довіреність на нотаріальному бланку НСМ 271346, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_18 від 18 липня 2023 року, якою ОСОБА_14 довірив ОСОБА_4 вести справи від імені ФГ «Затока». Разом з тим відповідно висновків судово-почеркознавчих експертиз підписи від імені ОСОБА_14 та рукописний текст « ОСОБА_14 » у довіреностях на нотаріальних бланках НСМ 271347, НСМ 271346 виконані не ОСОБА_14 , а іншою особою.
Після чого 19 липня 2023 року близько 11 години 00 хвилин на територію ТОВ Агрофірма «Агростіл» прибули працівники поліції, які припинили злочинні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо протиправного заволодіння майном ТОВ Агрофірма «Агростіл», у тому числі часткою засновника ОСОБА_14 у розмірі 2500 грн, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, яке заподіяло велику шкоду на загальну суму 18148330,33 грн.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України, тобто закінчений замах на протиправне заволодіння майном підприємства, установи, організації, у тому числі частками, засновників, учасників, членів, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, яке заподіяло велику шкоду, вчинений організованою групою.
06 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:
- протоколами огляду місця події від 15.07.2023;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , співробітників та охоронців ТОВ «Агростіл» та ФГ «Затока», ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ;
- протоколами пред`явлення особи до впізнання за фотознімками;
- протоколами слідчих експериментів за участі свідка ОСОБА_13 ;
- документами ТОВ «Полесадсервіс», щодо обліку мінеральних добрив;
- інформацією операторів мобільного зв`язку;
- висновками судової товарознавчої експертизи;
-документами: акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Агростіл» від 18.07.2023, довіреність ОСОБА_4 від ОСОБА_14 вести справи від імені ФГ «Затока» та ТОВ «Агростіл» від 18.07.2023, довіреністю від 09.08.2023, виданої на ОСОБА_15 на представництво інтересів ОСОБА_14 ;
- висновками товарознавчих та авто товарознавчих експертиз;
- протоколами обшуків;
- відео-заявою ОСОБА_14 щодо незаконного заволодіння його підприємствами невідомими йому особами, шляхом підроблення документів.
- квитанцією з АТ КБ «Приватбанк», про те, що 11.08.2023 ОСОБА_29 сплачено адміністративний збір за проведення державної реєстрації (внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб відомостей про зміну керівника ФГ «Затока»);
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Прокурор ОСОБА_30 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_31 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував,
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що ризики, на які посилається слідчий та прокурор в обґрунтування клопотання, не підтверджені жодними доказами, а пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою. Окрім того, зазначила, що підозрюваний перебуває має стійкі соціальні та родинні зв`язки, постійне місце проживання, на його утриманні перебувають неповнолітня дочка та непрацездатна матір, яких він забезпечує самостійно. Також зауважила на тому, що підозрюваний не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому просила обрати щодо свого підзахисного більш м`який запобіжний захід, зокрема: заставу чи домашній арешт, які на її переконання, зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
06 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотанням стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри та неналежність наданих органом досудового розслідування доказів причетності останнього до інкримінованих правопорушень, з огляду на те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Так, слідчий суддя зауважує, що повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу доказах. Отже слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 206-2 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень достатніми.
З огляду на такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджені ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна, та у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, йому може бути призначене лише покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового злочину, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.
Слідчий суддя зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, у судовому засіданні слідчим та прокурором підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні.
Одночасно з цим, слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання не доведений ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з підстав відсутності у клопотанні жодних обґрунтувань на підтвердження існування вказаного ризику, зокрема, не зазначено, яким саме чином підозрюваний може перешкоджати здійсненню кримінального провадження.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який неодружений, є фізичною особою-підприємцем, має неповнолітню доньку, 2008 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак до затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, проте, наразі підозрюється у вчиненні у тому числі особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна.
З огляду на викладене, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимими (інших відомостей в ході досудового розслідування не встановлено), проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні у тому числі особливо тяжкого злочину проти власності, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не усуває зазначених вище ризиків, та як наслідок, можливості ухилення від кримінальної відповідальності, тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника.
Положеннями частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Нормами п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованих підозрюваному діяння, як воно сформульовано стороною обвинувачення, враховуючи особу підозрюваного та беручи до уваги положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, вважає за доцільне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, що пов`язані з застосуванням запобіжних заходів, у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 06 квітня 2024 року включно.
Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали встановити до 06 квітня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 12 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1