Справа № 185/1840/24
Провадження № 1-кп/185/610/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2024 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо освітою, не працюючого, не одруженого, РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України, -
Після чого ОСОБА_4 направився до приміщення роздягальні, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, був викритий службою охорони ШУ «Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» шахта «Самарська».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України визнав в повному обсязі,заявив про щире каяття та показав, що 10 січня 2024 року приблизно о 18.55 год., він знаходячись на території шахти «Самарська», яка розташована в АДРЕСА_2 , де побачив на промисловому майданчику фрагмент нового кабелю довжиною 3,5 метри, та вирішив його вкрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає він таємно викрав даний кабель. Після чого він направився до приміщення роздягальні, але був викритий службою охорони шахти.
Додав, що щиро розкаюється у вчиненому.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю розуміє весь обсяг пред`явленого обвинувачення, в повному обсязі та беззастережно визнає свою провину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати інших осіб, немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши додатково обвинуваченому сутність висунутого обвинувачення, правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні виду і розміру покарання суд керується ст.ст.65-68 КК України та враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , в силу ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, викрадене повернуто власнику.
З пом`якшувальних обставин суд враховує повне визнання вини обвинуваченим, його щире каяття.
Обтяжуючі обставини у справі відсутні.
Сукупність наведених обставин, поруч з тим фактом, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, приводять суд до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 , має бути засудженим за ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, але умовно, із застосуванням до покарання положень, передбачених ст.ст.75, 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Крім того, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 4543 грн. 68 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 4543 грн. 68 коп.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_5 .