Справа № 936/272/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/186/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «КРОК ВУД» на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.03.2024.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000046 від 05.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та накладено арешт на тимчасово вилучене у ході проведення огляду місця події від 04.03.2024 майно, а саме: лісопродукцію породи «Бук» згідно товарно-транспортної накладної серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024 у кількості 14,9920 метрів кубічних класу якості C, D, що знаходиться біля стаціонарного поста патрульної поліції у с. Нижні Ворота Мукачівського району Закарпатської області; товарно-транспортну накладну серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024, яку вилучено та поміщено до паперового конверту з логотипом НПУ СУ.

Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в частині накладання арешту на вантажний автомобіль марки «STZ» д.н.з. НОМЕР_1 , причіп марки «Причіп-Розпуск» д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ТОВ «Крок ВУД» (м. Свалява вул. Робітнича, 2, Мукачівського району Закарпатської області) та свідоцтва про реєстрацію даних транспортних засобів серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .

З клопотання слідчого про накладення арешту на майно вбачається, що 05.03.2024 до чергової частини надійшов рапорт слідчого про те, що 04.03.2024 близько 12 год 20 хв за адресою: автодорога М06 сполученням «Київ - Чоп» на 717 км +500 метрів біля стаціонарного посту патрульної поліції у с. Нижні Ворота Мукачівського району, працівниками ГРПП ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області було зупинено вантажний автомобіль марки «STZ» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «Причіп-Розпуск» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_1 , який перевозив лісопродукцію згідно товарно-транспортної накладної серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024 породи «Бук» у кількості 14,9920 метрів кубічних класу якості C, D. Вказана деревина була відпущена з Верхньоволовецького лісництва 6 кварталу 13 виділу за лісорубним квитком № НОМЕР_5 , як незаконно зрубана та відпущена по ТТН серії НОМЕР_6 від 04.03.2024, яка викликає сумнів у її законності.

-2-

На підставі вказаного повідомлення, 04.03.2024 у період з 13 год 25 хв по 14 год 10 хв було проведено огляд місця події за адресою: автодорога М06 сполученням «Київ - Чоп» на 717 км +500 метрів біля стаціонарного посту патрульної поліції у АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено: вантажний автомобіль марки «STZ» д.н.з. НОМЕР_1 ; причіп марки «Причіп-Розпуск» д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ТОВ «Крок ВУД» (м. Свалява вул. Робітнича, 2, Мукачівського району Закарпатської області), навантажену на причіп лісопродукцію породи «Бук» згідно товарно-транспортної накладної серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024 у кількості 14,9920 метрів кубічних класу якості C, D; свідоцтво про реєстрацію вантажного автомобіля марки «STZ» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію причепа марки «Причіп-Розпуск» д.н.з. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_4 ; товарно-транспортну накладну серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024, яку вилучено та поміщено до паперового конверту з логотипом НПУ СУ.

Постановою слідчого від 05.03.2024 вказані транспортні засоби, документи та деревину визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000046 від 05.03.2024.

Крім того, під час перевірки товарно-транспортної накладної серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024 встановлено, що загальна кубомаса деревини становить 14,9920 метрів кубічних, клас якості C, D. Вантажоодержувачем являється ТОВ «Крок ВУД», вантаж відвантажили у Верхньоволовецькому лісництві 6 кварталі 13 виділі за лісорубним квитком № НОМЕР_5 , деревину відпустив старший майстер лісу ОСОБА_8 .

Беручи до уваги, що в кримінальному провадженні проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії, у зв`язку з необхідністю проведення експертних досліджень із залученням відповідних спеціалістів з метою перевірки відповідності вказаного класу якості деревини у вилученій ТТН та наявній фактичній вилученій деревині, проведення огляду місця події, де відбулась рубка даної деревини та законність її зрубання по встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надання оцінки дій особам які безпосередньо здійснювали таку рубку деревини породи «Бук» та вносили відомості до офіційних документів (ТТН серії НОМЕР_6 ), як учасників події, після проведення яких буде прийнято рішення щодо процесуального статусу таких осіб у кримінальному провадженні, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий просив накласти арешт на вказане у клопотання майно.

Ухвала слідчого судді в частині задоволення клопотання слідчого про арешт майна мотивована тим, що вилучене під час проведення огляду місця події майно має значення речових доказів у кримінальному проваджені № 0000046 від 05.03.2024 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою використання майна як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, прийшла до висновку про наявність достатніх підстав накладення арешту на деревину та товарно-транспортну накладну. Одночасно, слідчим суддею встановлено, що вантажний автомобіль марки «STZ» д.н.з. НОМЕР_1 та причіп марки «Причіп-Розпуск» д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ТОВ «Крок ВУД» (м. Свалява вул. Робітнича, 2, Мукачівського району Закарпатської області) не є предметом даного кримінального правопорушення, а тому, приймаючи до уваги принципи розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, прийшов до висновку про те, що вказані транспортні засоби не відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні клопотання про арешт вказаного майна.

-3-

В апеляційній скарзі представник власника тимчасово вилученого майна ТОВ «КРОК ВУД» - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Уважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження. Деревина на яку накладено арешт, не відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні. Просить врахувати, що вилучена деревина була придбана ТОВ «КРОК ВУД» на законних підставах. Вказане підприємство не здійснювало незаконну рубку та не відпускало арештовану деревину і посадовим особам ТОВ «КРОК ВУД» не було пред`явлено жодних претензій, підозр або обвинувачень і такі взагалі непричетні до вчинення самовільної рубки деревини чи будь-якого іншого злочину, однак Товариство позбавлено протягом тривалого часу користуватись своєю власністю. При цьому зазначає, що зазначена у клопотанні слідчого деревина була відпущена Верхноволовецьким лісництвом 6 кварталу 13 виділу за лісорубним квитком № НОМЕР_5 та відпущена по ТТН НОМЕР_6 від 04.03.2024, тобто є такою, що відпущена на законних підставах. До клопотання слідчим не додано жодних документів, матеріалів чи судових рішень щодо незаконної порубки лісу чи незаконності перевезення чи підробки документів і такі в матеріалах кримінального провадження відсутні. Відповідно до експертного заключення № В-196 від 06.03.2024, виконаного Хустським відділенням Закарпатської торгово-промислової палати на замовлення ГУ НП в Закарпатській області, представлена партія деревини бука в кількості 16,636 м.кв по розмірним характеристикам відповідає сорту В, С, D, що не відповідає даним про лісопродукцію, зазначеним у товарно-транспортній накладні серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024 (кількість 14,9920 метрів кубічних, клас якості C, D). Разом з тим, таке експертне заключення проведено на підставі огляду транспортного засобу, що належить ТОВ «КРОК ВУД» без належного та своєчасного повідомлення представників Товариства, без участі власника майна та осіб, що проводили відпуск деревини та без відповідної на те згоди, чого не було враховано слідчим суддею. Крім того, вказане експертне заключення не відповідає вимогам ст. 101, 102 КПК України, оскільки не містить докладного опису проведених робіт і експерт не повідомлений про кримінальну відповідальність, тому міг надати неточні експертні заключення. Кріт того, розбіжність у фактично наявній масі деревини та заявленій у товарно-супровідних документах становить 1,644 м.куб і вартісна оцінка такої становить 6746,98 грн, при вартості всієї парті деревини у розмірі 55412,88 грн, а для кваліфікації злочину, за який передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 246 КК України, є необхідність доведення орбгрунтованих підстав про вчинення протиправних дій, яким завдано шкоду, розмір якої становить 30280 грн. Внаслідок позбавлення правомірно набутого майна з метою забезпечення кримінального провадження, яке очевидно не містить складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, не може відповідати обґрунтованій меті. При цьому невикористання деревини протягом найближчого часу позбавить її якісних властивостей, знизить ціну або взагалі така стане непридатна для використання. У зв`язку з проведенням експертного дослідження та наданням його суду, відпала відповідна мета для арешту деревини, а для проведення огляду місцевості, де проводилась рубка даної деревини, а також для надання оцінки незаконності дій осіб, які її здійснювали та вносили відомості до офіційних документів, належна ТОВ «КРОК ВУД» деревина не потрібна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, промову прокурора про безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга представника власника майна-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

-4-

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучені під час проведення огляду місця події від 04.03.2024 вантажний автомобіль марки «STZ» д.н.з. НОМЕР_1 , причіп марки «Причіп-Розпуск» д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ТОВ «Крок ВУД» (м. Свалява вул. Робітнича, 2, Мукачівського району Закарпатської області) та свідоцтва про реєстрацію даних транспортних засобів серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , ніким з учасників судового провадження не оскаржується, а тому законність ухвали в цій частині, апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 07.03.2024 відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання, СВ ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000046 від 05.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, шо 05.03.2024 до чергової частини надійшов рапорт слідчого про те, що 04.03.2024 близько 12 год 20 хв за адресою: автодорога М06 сполученням «Київ - Чоп» на 717 км +500 метрів біля стаціонарного посту патрульної поліції у с. Нижні Ворота Мукачівського району, працівниками ГРПП ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області було зупинено вантажний автомобіль марки «STZ» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «Причіп-Розпуск» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив лісопродукцію згідно товарно-транспортної накладної серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024 породи «Бук» у кількості 14,9920 метрів кубічних, класу якості C, D. Вказана деревина була відпущена з Верхньоволовецького лісництва 6 кварталу 13 виділу за лісорубним квитком № НОМЕР_5 , як незаконно зрубана та відпущена по ТТН серії НОМЕР_6 від 04.03.2024, яка викликає сумнів у її законності.

04.03.2024 під час проведення огляду місця події за адресою автодорога М06 сполученням «Київ - Чоп» на 717 км +500 метрів біля стаціонарного посту патрульної поліції у АДРЕСА_2 , де під час огляду місця події, було виявлено та вилучено: вантажний автомобіль марки «STZ» д.н.з. НОМЕР_1 , причіп марки «Причіп-Розпуск» д.н.з. НОМЕР_2 , навантажену на причіп лісопродукцію породи «Бук» згідно товарно-транспортної накладної серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024 у кількості 14,9920 метрів кубічних, класу якості C, D, свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів серії НОМЕР_3 , ОМ № НОМЕР_7 та товарно-транспортну накладну серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024.

Вилучене майно (речі та документи) постановою слідчого від 05.03.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000046 від 05.03.2024.

Під час перевірки товарно-транспортної накладної серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024 встановлено що загальна кубомаса деревини становить 14,9920 метрів кубічних, клас якості C, D. Вантажоодержувачем являється ТОВ «Крок ВУД», вантаж відвантажили у Верхньоволовецькому лісництві 6 кварталі 13 виділі за лісорубним квитком № НОМЕР_5 , деревину відпустив старший майстер лісу ОСОБА_8 .

05.03.2024слідчий СВ ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 05.03.2024 під час проведення огляду місця події.

-5-

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. 170 -173 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно є знаряддям чи предметом кримінального правопорушення, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

-6-

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя відповідно до вимог ст. 170-173 КПК України, з`ясувала всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірила наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів клопотання вбачається, що лісопродукція та товарно-транспортна накладна серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024,були вилучені, як такі, що можуть бути предметом скоєння кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000046 від 05.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановою слідчого від 05.03.2024 вказані транспортні засоби, документи та деревину визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000046 від 05.03.2024.

При цьому колегією суддів ураховується і те, що відповідно до експертного заключення № В-196 від 06.03.2024, виконаного Хустським відділенням Закарпатської торгово-промислової палати на замовлення ГУ НП в Закарпатській області, представлена партія деревини бука в кількості 16,636 м.куб по розмірним характеристикам відповідає сорту В, С, D, що явно не відповідає даним про лісопродукцію, зазначену у товарно-транспортній накладні серії ЮІЕ № 160846 від 04.03.2024, оскільки в ній зазначено про кількість деревини 14,9920 метрів кубічних, класів якості C, D.

Доводи про недопустимість та неналежність вказаного експертного заключення колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки зазначене не може бути підставою для відмови в накладенні арешту на майно тому, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних уважати, що вказане у клопотанні майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст. 98 КПК України, тому доводи адвоката ОСОБА_6 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими, позаяк відповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України підтверджується матеріалами клопотання.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклала арешт на майно, з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 цього Кодексу.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 цього Кодексу слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів уважає, що на даному етапі досудового розслідування є всі підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КК України та при цьому враховує правову кваліфікацію та обставини кримінального провадження.

За таких обставин, є достатні підстави уважати, що арештоване майно є доказом у кримінальному провадженні № 0000046 від 05.03.2024, тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності на час звернення слідчого з відповідним клопотанням в прийнятті рішення про накладення арешту на майно, оскільки лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне збереження майна, яке є речовим доказом.

-7-

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч тверджень адвоката ОСОБА_6 встановила належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Всупереч доводів апеляційної скарги, матеріали судового та кримінального проваджень свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості розпорядження вищевказаним майном, в тому числі і його відчуження.

Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого кримінального правопорушення або за рахунок доходів від вчиненого кримінального правопорушення та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчий довів існування достатніх підстав уважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, а відтак задля запобігання ризику знищення речових доказів, який необхідний для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, обґрунтовано наклала арешт на дане майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У свою чергу, в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегія суддів ураховує, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідила усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахувала правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Крім того, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, у якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна,

-8-

представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги про те, що в клопотанні не зазначено правових підстав щодо обґрунтування накладення арешту на вказане майно не можуть вважатись обґрунтованими, з огляду на наявні докази в матеріалах клопотання.

При прийнятті рішення, колегія суддів враховує і те, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Тому, посилання в апеляційній скарзі на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з метою збереження речових доказів і не суперечить вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України.

Апеляційний суд не вбачає підстав сумніватися в розумності та співрозмірності такого обмеження права власності на майно ТОВ «Крок Вуд» завданням кримінального провадження. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для власників, апеляційним судом також не встановлено.

Доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що вилучена лісопродукція зрубана на законних підставах та, що ТОВ «Крок Вуд» є законними її власником, колегія суддів оцінює критично, оскільки дані обставини можуть бути підтверджені лише шляхом проведення перевірки під час досудового розслідування для спростування або підтвердження даних доводів. Більш того, будь яких належних доказів з приводу законності придбання ТОВ «Крок Вуд» вказаної партії лісопродукції матеріали судового провадження не містять і таких апеляційному суду адвокатом ОСОБА_6 не надано.

Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя, вирішуючи питання про арешт майна, діяла відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням обставин визначених у ст. 170-173 КПК України та положень, закріплених у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.

Порушень норм кримінального процесуального закону, невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому доводи адвоката ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими та безпідставними.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів, враховуючи положення кримінального процесуального закону, не перешкоджала учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

-9-

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги, положення ст. 220, 317 цього Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що адвокат ОСОБА_6 не довів обґрунтованість доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника власника майна-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 07.03.2024 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000046 від 05.03.2024,- без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді