Справа №:755/5510/24
Провадження №: 1-кс/755/2152/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "14" червня 2024 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000887 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подольська, Московської обл., Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду в межах кримінального провадження №0000887 від 13.03.2024 року із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що що 06.01.2024, приблизно о 21:00 год., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов в гості до свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у квартиру АДРЕСА_2 та з вказаного часу обоє розпочали вживати алкогольні напої на кухні квартири.

Під час вживання алкогольних напоїв на кухні квартири, приблизно о 23:00 год. між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ґрунті непорозуміння в їх сімейних відносинах виник конфлікт у формі лайки.

В ході конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 шляхом нанесення удару ножем в область розташування життєво важливих органів, зокрема - грудної клітки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті останнього, ОСОБА_5 здійснив удар ножем в область грудної клітки ОСОБА_7 , заподіявши поранення. Внаслідок заподіяного ОСОБА_5 удару ножем настала смерть ОСОБА_7 на місці події за короткий проміжок часу.

В подальшому, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а відповідно з ціллю приховування слідів вчиненого злочину, ОСОБА_5 переніс труп ОСОБА_7 з кухні до ванної кімнати, де в послідуючому протягом декількох днів розчленовував труп на частини та виносив їх з квартири в пакетах та сумках. Так, частини тулубу та внутрішні органи ОСОБА_5 виніс та викинув у сміттєвий бак, а голову та кінцівки в послідуючому замурував за допомогою будівельних матеріалів у приміщенні належного йому гаража № НОМЕР_1 , що на території гаражного кооперативу «Промбудівець», за адресою: АДРЕСА_3 , де вказані частини тіла були виявлені працівниками поліції 18.03.2024.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 115 КК України, а саме- умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

17.03.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

18.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

19.03.2024 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

07.05.2024 керівником Дніпровської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000887 від 13.03.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 18.06.2024.

14.05.2024 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.06.2024.

14.06.2024 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000887 від 13.03.2024 продовжено до п`яти місяців, тобто до 18.08.2024.

Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 є наявність ризиків передбачених ч.2 ст. 177, ст. 194 КПК України, та наявність обґрунтованої підозри, що стало підставою для пред`явлення обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а також ризиків, які дають достатні підстави прокурору звернутись з клопотанням до суду про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку прокурора, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що обвинувачений не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.

Слідчий вважає, що з моменту обрання судом відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих). Таким чином, ризики, які існували на час обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися, що свідчить про необхідність продовжити строки тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Строк дії попереднього рішення суду про тримання ОСОБА_5 під вартою завершується 18.06.2024, необхідно вирішити питання щодо продовження запобіжного заходу, що раніше був обраний .

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не може забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та запобіганню вищеперерахованим ризикам.

У судовому засіданні прокурор зазначив про доцільність продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_5 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, будучи обізнаним з мірою покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винуватим, може переховуватись від суду. Вважає, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки наведені прокурором ризики жодним чином не підтверджені, необґрунтовані і це є лише припущеннями. Крім того, прохав врахувати те, що обвинувачений є особою раніше не судимою, має місце проживання в м. Києві.

Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримав думку свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить із того, що на теперішній час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому, знаючи про можливу міру покарання, може переховуватись від суду, може впливати на свідків, може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, стан його здоров`я на даний час не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, а також, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 184, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ, на 60 діб, тобто до 11.08.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: