Справа № 548/447/24
Провадження №1-кс/548/126/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2024 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області клопотання т.в.о. начальника СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. начальника СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, на обгрунтування якого зазначила, що 23.02.2024 до відділення поліції №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в АДРЕСА_1 чоловік заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово вчиняв статеві зносини з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості по даному факту внесено 24.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089.

Кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 2 ст. 155 КК України.

Постановою заступника начальника начальника СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_8 у кримінальному провадженні призначено міжрегіональну слідчу групу у складі: т.в.о. начальника СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 , слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 , начальника СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_8 та старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_12 ..

24.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Хорольського району Полтавської області від 24.02.2024 (справа № 548/447/24) у ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_6 , у ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Xiaomi Redmi із сім-картою НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 , мобільний телефон Xiaomi Redmi із сім-картою НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , труси жіночі чорного кольору, чоловічі труси сірого кольору, рушник біло-зелених кольорів та простиню рожевого кольору на яких могли зберегтися сліди біологічного походження.

24.02.2024 за постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000089 від 24.01.2024.

В судове засідання слідчий не з`явився, клопотав суддю розглянути справу у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з"явився.

Вивчивши клопотання, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення даного клопотання з наступних підстав.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначені підстави накладення арешту майна.

Зазначена слідчим СВ мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є проведення відповідних експертиз та зберігання речових доказів.

Слід відмітити, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно та збереження речового доказу, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні,слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о. начальника СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити .

Накласти арешт на тимчасово вилучене у ході проведення обшуку 24.02.2024 майно а саме : мобільний телефон Xiaomi Redmi із сім-картою НОМЕР_1 , мобільний телефон Xiaomi Redmi із сім-картою НОМЕР_2 , труси жіночі чорного кольору, чоловічі труси сірого кольору, рушник біло-зелених кольорів та простиню рожевого кольору, які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000089 від 24.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження, для забезпечення збереження.

Місцем зберігання речових доказів, визначити кімнату зберігання речових доказів ВП№2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню .

Копію ухвали слідчого судді про арешт майна негайно після проголошення вручити слідчому, прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1