ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/536/24
УХВАЛА

"24" квітня 2024 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

колегією суддів у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасників судового провадження прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Петриківка в залі суду клопотання прокурора ОСОБА_8 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000010 від 03.01.2024 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

Встановив:

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Останній перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

04.04.2024 прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а також обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на стадії досудового розслідування на даний час не відпали та продовжують існувати. Також відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України повинен бути застосований саме такий запобіжний захід, так як ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавленням волі з конфіскацією майна.

Прокурор підтримала подане клопотання просила його задовольнити.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Вислухавши учасників судового провадження вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Суд зазначає, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II (заходи забезпечення кримінального провадження (статті 131-212) цього Кодексу .

Так, стосовно ОСОБА_7 складено обвинувальний акт, який перебуває на розгляді суду.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 07.02.2024 до 05.04.2024. Ухвалою суду від 04.04.2024 на підставі ст. 615 КПК України обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.06.2024. Останній перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Як встановлено судом, обвинувачений, військовослужбовець у військовому званні солдат, не одружений, у нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Стан його здоров`я та вік не перешкоджає застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду.

Судом враховується реальне існування цього ризику, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що він, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Таким чином на даний час продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду.

Наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України) також продовжують існувати, оскільки обвинувачений перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину, може вчинити дії спрямовані на знищення свого облікового запису «Aleksandr Pronyaev» в інтернет-месенджері «Telegram», використання якого покладено в основу обвинувачення.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до стадії судового провадження на цей час свідки у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитані, а отже обвинувачений в майбутньому може незаконно впливати на них з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування та спотворення обставин, які їм відомі.

Так само продовжує існувати ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити скоєння кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), в якому ОСОБА_7 обвинувачується. Враховуючи пред`явлене обвинувачення, зокрема, спосіб вчинення злочину, а також, те, що на теперішній час збройні сили російської федерації продовжують ведення агресивної війни проти України, у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави вважати, що він, знаходячись на свободі, може надавати сприяння у веденні агресивної війни проти України, а також надавати представнику іноземної держави агресору російській федерації, допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

До того ж, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд поряд з цим також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я. Вказане свідчить про наявність фізичних та психологічних можливостей для реалізації спроб ухилення від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та фактично унеможливлює здійснення за ним контролю у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту.

З огляду на викладене, суд прийшов до переконливого висновку, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора необхідно задовольнити, та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Доказів для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу матеріали справи не містять.

При цьому, суд враховує, що хоча прокурор просить застосувати запобіжний захід, однак враховуючи, що до обвинуваченого вже застосовано такий захід, тому суд вирішує фактично вирішує питання про продовження дії такого заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи встановлені підстави та обставини кримінального провадження суд не вбачає підстав для встановлення розміру застави у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 176-178, 183, 314, 350, 376 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) календарних днів до 22.06.2024.

Ухвала набирає чинності негайно, тобто 24.04.2024, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 24.04.2024 о 14:45 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3