Провадження № 11-сс/4823/229/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 04 липня 2024 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Чернігова, з незакінченою вищою освітою, студентки 3-го курсу Національного Університету «Чернігівська політехніка», не заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та з урахуванням наявності ризиків, а саме, підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, даних про особу підозрюваної, її віку, стану здоров`я та майнового стану, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю. Вказує, що ні слідчий, ні слідчий суддя не надали належних доказів "поза розумним сумнівом", які б вказували на можливість підзахисної переховуватися від досудового розслідування та суду, та незаконно впливати на матір і свідків. Звертає увагу, що в ухвалі слідчого судді взагалі не вказані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Зазначає, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі не наведено доказів того, що цілодобовий домашній арешт з носінням електронного браслету не забезпечить виконання покладених на підозрювану обов`язків. Вважає, що припущення слідчого про наявність ризиків, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених ст. 84 КПК, не може визнаватися належною метою обрання запобіжного заходу у розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України.

У засіданні апеляційного суду захисник підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі. Підозрювана ОСОБА_9 з проханням про доставку не зверталася.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, позицію захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001445 від 06.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

06.05.2024 ОСОБА_9 затримано у порядку ст. 208 КПК України в якості підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

07.05.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчим суддею установлено наявність ризику того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також впливати на свідків, за доведеності цих ризиків, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваної, її характеристики, майнового стану.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком правильно з урахуванням мети і підстав застосування запобіжного заходу дійшов висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги статей 178, 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, те, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, із врахуванням даних про особу підозрюваної, її стану здоров`я, майнового стану.

Окрім цього, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в цьому випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та уникнути ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України.

Аналізуючи зібрані матеріали, слідчий суддя зробив обґрунтований висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а підозра у скоєнні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги захисту про те, що по справі не доведено існування ризиків є необґрунтованими, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 місцевий суд врахував не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання підозрюваної під вартою. Крім того, такі доводи не спростовують доведених стороною обвинувачення на цьому етапі ризиків, не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваної, і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування саме такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваної, ті обставини, якими обґрунтовує свою апеляційну скаргу її автор, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_15 .

Обираючи ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчим суддею розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів, проте, аналізуючи матеріали та з урахуванням того, що вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав твердити про неправомірність застосування саме такого запобіжного заходу.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрювана і не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування та суду і впливати на свідків, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, що в свою чергу свідчить про неможливість зміни виду запобіжного заходу, на чому наголошує сторона захисту.

Доводи захисника про можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю, апеляційний суд до уваги не бере, адже колегією суддів під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді було досліджено матеріали кримінального провадження, надані слідчим, та не установлено підстав для зміни обраного підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Лише найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування. Крім того, такий запобіжний захід не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_9 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також змінити показання.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4