Провадження №1-кп/522/2738/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000393 від 25.03.2024 стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Миколаїв, офіційно не працевлаштованої, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, внутрішньо переміщена особа, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник: ОСОБА_5

обвинувачена ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

На розгляд до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Також прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, а саме:

- ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України, у зв`язку з тим, що остання усвідомлює розмір покарання за вчинене кримінальне правопорушення;

- ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, це обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі особи, причетні до їх вчинення і для уникнення покарання за скоєння злочинів підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час невідшукані, а також не досліджені в повному обсязі органом досудового розслідування.

- ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_3 може незаконно впливати свідків, по вказаному кримінальному провадженню, оскільки їх покази є визначальними у кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами;

- ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадження іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на неї, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання їй більш м`якого виду запобіжного заходу;

- ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як остання офіційно не працевлаштований та не має постійного місця роботи.

Обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт надійшов до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору, немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, встановлено наявність підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувальний акт та що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч.3 ст.315 КПКУ під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

ОСОБА_3 громадянка України, уродженка м.Миколаїв, офіційно не працевлаштована, з середньою спеціальною освітою, не заміжня, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, внутрішньо переміщена особа, мешкає у м.Одесі, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини, можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, дають підстави вважати, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи початкову стадію судового розгляду. Тому суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та не змінювати розмір застави.

Застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись Гл.18, ст.ст.314-316, 291, 342-355 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України у відкритому судовому засіданні, в приміщенні місцевого Приморського районного суду міста Одеси (м. Одеса, вул. Балківська, 33, зала №229).

Здійснювати судовий розгляд одноособово головуючим суддею.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 27.07.2024 включно, з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Обвинувачениа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченої ОСОБА_3 , провадження по справі №1-кс/522/1542/24.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжний заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 27.07.2024.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_8

28.05.2024