Справа № 756/9011/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1601/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000199 від 11.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.2 ст.355 КК України, а також за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч.2 ст.203-2 КК України, повернуто прокурору Київської міської прокуратури, який направив обвинувальний акт до суду, для усунення недоліків та приведення його у відповідність до вимог КПК України впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатній для усунення цих недоліків, -

ВСТАНОВИЛА:

До Оболонського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000199 від 11.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.2 ст.355 КК України, а також за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч.2 ст.203-2 КК України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000199 від 11.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.2 ст.355 КК України, а також за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч.2 ст.203-2 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.

В обґрунтуванні суд послався на те, що процесуальне рішення сторони обвинувачення не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, його правової кваліфікації та формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , кожного окремо, за ч. 2 ст. 355 КК України, а також стосовно ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 2032 цього Кодексу, обвинувальний акт взагалі не містить формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 355 КК України, яке повинно містити відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення з урахуванням диспозиції інкримінованої статті, що в своїй сукупності давало б повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення та можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а також дозволяло б стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення, а суду відповідно до положень ст. 348 КПК України - можливість роз`яснити суть пред`явленого обвинувачення, що об`єктивно позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта та, розглянувши кримінальне провадження, вирішити обвинувачення по суті й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог закону.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтуванні вказує, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт зазначає, що враховуючи практику Європейського суду з прав людини за ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з питань розгляду справи упродовж розумного строку, необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору, порушує право обвинуваченого постати перед судом без невиправданої затримки.

Захисник ОСОБА_14 та її підзахисний ОСОБА_13 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_15 належним чином повідомлялись про дату та час судового засідання, однак до суду апеляційної інстанції не з`явились.

Від захисника ОСОБА_16 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , надійшло клопотання, в якому він просив провести апеляційний розгляд без його участі та без участі підзахисних.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинувачених в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі учасників кримінального провадження, які не з`явились до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача,доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п.1 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Як вбачається з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акту визначені у ч.ч.1-3 ст.291 КПК України.

Так, обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту обвинувального акту, що він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, адже після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації дій та формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , кожного окремо, за ч. 2 ст. 355 КК України, а також стосовно ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 2032 цього Кодексу, обвинувальний акт взагалі не містить формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 355 КК України.

Вказане порушення, яке допущено слідчим при складанні обвинувального акта, на що також не звернув уваги прокурор при його затвердженні, на думку апеляційного суду, є істотним і таким, що унеможливлює призначення обвинувального акту до розгляду, а також позбавляє суд можливості роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 суть пред`явленого обвинувачення.

Апеляційна скарга не містить доводів, якими б спростовувалися висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України та про необхідність його поверненню прокурору.

Судове рішення ухвалено у межах повноважень суду, передбачених ч.3 ст.314 КПК України.

У зв`язку з викладеним, ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта колегія суддів вважає законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою.

Керуючись ст.ст.401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000199 від 11.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.2 ст.355 КК України, а також за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч.2 ст.203-2 КК України, повернуто прокурору Київської міської прокуратури, який направив обвинувальний акт до суду, для усунення недоліків та приведення його у відповідність до вимог КПК України впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатній для усунення цих недоліків, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :