ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/270/24 Справа № 182/7422/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001612 від 24.12.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрованийу АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2023 року клопотання слідчого задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду, окрім часу, коли по місту Нікополь та Дніпропетровській області оголошено повітряну тривогу та/або загрозу артобстрілу, коли особі дозволяється прямувати та перебувати в укритті.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом; не відлучатися з м. Нікополь Дніпропетровської області, в якому він проживає, без дозволу прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом; повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суд, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності.

Слідчим суддею визнано доведеним ризик переховування, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Враховуючи, що ОСОБА_7 не має постійного джерела доходу, не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів перебуваючи на свободі ОСОБА_7 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування виняткового запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що прокурор не навів будь-яких доказів неможливості обрання менш обтяжливого запобіжного заходу.

Враховуючи, що підозрюваний раніше не судимий, беручи до уваги відсутність доказів переховування підозрюваного від слідства та суду і перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у у вигляді тримання під вартою сторокм на 60 днів.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та доведеність заявлених ризиків.

Так, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК встановлено наявність ризиків передбаченого п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді довготривалого позбавлення волі, у зв`язку з чим останній з метою уникнення від відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має, що свідчить про доведеність ризиків продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення. Прокурор вважає, що слідчий суддя в порушення норм ст. ст. 177, 178 КПК, не у повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, не співставив існуючі у справі ризики, характер скоєного кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав. Зазначив, що застосований запобіжний захід не виявився дієвим, оскільки підозрюваний під час його дії вчинив новий тяжких злочин проти власності.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Частиною 1 статті 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримані в повному обсязі, а доводи прокурора щодо незаконності оскарженої ухвали, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є слушними, з огляду на наступне.

Як слідує з оскарженої ухвали слідчий суддя вважав не доведеним ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

З такими висновками слідчого судді не погоджується суд апеляційної інстанції та вважає їх такими, що не ґрунтуються на матеріалах, досліджених слідчим суддею та судом апеляційної інстанції з огляду на таке.

Слідчий суддя застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, належну правову оцінку доводам прокурора не надав, не врахував, що підозрюваним вчинено тяжкий злочин з застосуванням насильства, дані про особу ОСОБА_7 , який окрім постійного місця проживання соціально стримуючих факторів у запобіганні заявленим ризикам не має. З урахуванням, що досудове розслідування перебувало на початковій стадії застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечило належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Пунктом першим частини першої ст. 413 КПК України передбачено, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

З урахування викладеного ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з огляду на допущені слідчим суддею порушення. Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до наступного.

Щодо обґрунтованості підозри.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованою і такою, що підтверджується сукупністю матеріалів доданих до клопотання слідчого.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001612 від 24.12.2023; протоколом огляду місця події від 24 грудня 2023 року ( а. с. 10); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 та протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за його участю, де потерпілий вказав на ОСОБА_7 , як особу, яка нанесла йому удари та заволоділа його майном (а. с. 14-18); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 та протоколом пред`явлення для впізнання за її участю, де вона вказала на ОСОБА_7 , як особу яка разом з трьома чоловіками заходив до магазину та вживав алкогольні напої 24 грудня 2024 року (а. с.19-23); протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які зазначили, що 24 грудня 2024 року разом з ОСОБА_7 вживали алкогольні напої та біля ринку у останнього виник конфлікт з чоловіком під час якого ОСОБА_7 наніс йому удар та забрав чоловічу сумку, в якій знаходився мобільний телефон, грошові кошти та банківські картки (а. с. 28-32); постанова про визнання речових доказів від 24.12.2023 (а. с. 36), які у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Стосовно ризику переховування, суд апеляційної інстанції враховує, що відносно ОСОБА_7 існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнення від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування обвинуваченого від суду, колегія суддів бере до уваги, що існує висока ймовірність того, що останній з метою уникнення від покарання, може вдатися до відповідних дій. При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду також знайшли підтвердження зазначені у клопотанні ризики у виді продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_7 через невеликий проміжок часу після вчинення інкримінованого злочину, вчинив аналогічний злочин проти власності з застосуванням насильства до потерпілого. Зазначене свідчить, про те, що останній є особою схильною до протиправної поведінки, який належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став. Враховуючи викладене, ризик продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення "поза розумним сумнівом" є доведеним.

Також підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному провадженні, оскільки йому, зокрема, відомі їх повні анкетні дані та місце їх проживання. Враховуючи, що свідки та потерпілий по справі надають викривальні показання відносного підозрюваного, беручи до уваги, що ОСОБА_7 вчинив злочин з застосуванням насильства, ризик незаконного впливу з метою примушування до надання тих чи інших показань є обґрунтованим.

Про особливу вагомість встановлених ризиків свідчять і дані про особу підозрюваного, який не працевлаштований, легального джерела доходу, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, тобто відсутні будь-які стримуючи фактори у запобіганні протиправної поведінки останнього.

На думку колегії суддів, враховуючи тяжкість, характер скоєного злочину, застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії розгляду.

Згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосування насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення з застосуванням насильства до потерпілого, колегія суддів вважає, що застава, як альтернативний запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії розгляду.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що вищезазначені обставини не отримали належної оцінки слідчим суддею, що потягло помилкове рішення в частині обраного виду запобіжного заходу необхідного для запобігання, встановленим ризикам, що в даному випадку є підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, для нівелювання встановлених ризиків у виді переховування від органу досудового розслідування та/або суду, запобігання продовження злочинної діяльності та незаконному впливу на свідків та потерпілого необхідним та достатнім буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть буту усунуті в інший спосіб, ніж застосуванням виняткового запобіжного заходу.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001612 від 24.12.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 лютого 2024 року включно, без визначення застави.

Взяти підозрюваного ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4