Справа №577/4733/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - Рідзевська
Номер провадження 11-кп/816/898/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми,у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000221 від 17 червня 2023 року, в якому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на останнього, у разі її внесення, обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Своє клопотання прокурор вмотивував тим, що ризики, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання щодо обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, не зменшились та існують, і запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 вважали заявлене прокурором клопотання необґрунтованим та просили змінити застосований запобіжний захід на домашній арешт, а, додатково, захисник просила зменшити розмір застави, визначений обвинуваченому ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2023 року, з 80 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2024 рокуклопотання прокурора було задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 24 год. 00 хв. 27 березня 2024 року з раніше визначеними умовами та розміром застави.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення обвинуваченому розміру застави було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що посилання прокурора на існування ризиків, передбачених п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є необґрунтованими та безпідставними, оскільки він свою вину визнав в повному обсязі та не збирається переховуватись від суду чи вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, він має міцні соціальні зв`язки, у нього є мати, з якою у нього спільне житло та яка хворіє і потребує його допомоги, а вчинення ним злочинів було пов`язано з скрутним матеріальним становищем і на даний час він обіцяє, що більше закон порушувати не буде.

Крім того, апелянт просив врахувати при прийнятті рішення і те, що і його стан здоров`я погіршився, йому морально важко і через існуючу хворобу він потребує морального спокою.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора, який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді клопотання прокурора, поданого в рамках вищезазначеного кримінального провадження, про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом було встановлено наявність ризиків, передбачених 1 ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати з часу застосування такого запобіжного заходу до останнього.

При цьому, на спростовування доводів апелянта щодо недоведеності ризиків, колегія суддів зауважує, що саме з врахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умиснихтяжких злочинів, з огляду на тяжкість майбутнього покарання, яке загрожує останньому у разі доведеності його винуватості, існує загроза того, що він, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому обвинувачується.

Таким чином, встановивши, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, ризики, передбачені ч.1,5 ст.177 КПК України, які не зменшились, є актуальними, та запобігти яким, шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, неможливо, суд задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії раніше застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з яким колегія суддів погоджується у повному обсязі і ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність у обвинуваченого матері, яка за станом здоров`я потребує нагляду, на що вказує останній в апеляційній скарзі, не були враховані самим ОСОБА_6 та не стали для нього стримуючим фактором при вчиненні кримінально-караних діянь, а доказів з приводу того, що за станом здоров`я останній не може перебувати в умовах ізоляції від суспільства, матеріали даного кримінального провадження не містять.

Інших доводів, за яких рішення суду можливо було б вважати незаконним та таким, що підлягало б до скасування, апелянтом не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів зауважує, що згідно практики ЄСПЛ, тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 становлять небезпеку для суспільства, в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, що було вірно враховано судом першої інстанції, а тому, і з цих підстав є виправданим продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що судом було визначено розмір застави, сплативши яку ОСОБА_6 буде звільнений негайно та перебуватиме на волі.

За таких обставин, з врахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, обставини для її скасування відсутні, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави - залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3