Справа № 524/3782/21
Провадження № 1-кс/524/1312/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000139 від 27.04.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, подане в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 квітня 2021 року за клопотанням слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000139 від 27.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, власник майна зазначає, що на даний час в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки з моменту винесення ухвали вже минув досить тривалий час (майже три роки), органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії щодо майна, що у своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування, адже, порушує права особи на вільне володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.

Начальник СД ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явились. До канцелярії суду подано заяви про розгляд вказаного клопотання без їх участі, начальник СД не заперечую щодо скасування арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч. 2 статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді від 28.04.2021 року клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 27 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України задоволено, та накладено арешт на майно, вилучене 27.04.2021 під час огляду : 1) сітку зеленого кольору, довжиною 200 м, висотою 5м, розміром вічка 35 мм; 2) дві пари резинових чобіт зеленого кольору; 3) гумовий човен марки «Колібрі» з написом КРЕ-1917х, з позбавленням права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи , що підозра у кримінальному провадженні нікому не пред`явлена на даний час, з вказаним майном проведено всі необхідні слідчі дії, автомобіль повернуто власнику на відповідальне зберігання, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвал про накладення арешту на майно та її законності, що мало місце і є виключною прерогативою суду, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 16, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000139 від 27.04.2021 року, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді (справа № 524/3782/21, провадження №1-кс/524/1284/21), на сітку зеленого кольору, довжиною 200 м, висотою 5м, розміром вічка 35 мм; дві пари резинових чобіт зеленого кольору; гумовий човен марки «Колібрі» з написом КРЕ-1917х, належні на праві власності ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити дізнавачу, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Згідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти даної ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1