Справа № 175/4922/23
Провадження № 1-кс/175/1726/24
У Х В А Л А

30 квітня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у смт. Слобожанське клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітні будівничі технології» про скасування арешту майна накладених ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001130 від 29 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області через систему «Електронний суд» отримано клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітні будівничі технології» про скасування арешту майна накладених ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001130 від 29 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке сформовано в системі 24 квітня 2024 року.

В обґрунтування клопотання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітні будівничі технології» зазначає, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2023 року у справі № 175/4922/23, провадження № 1-кс/175/1022/23 накладено арешт на транспортний засіб екскаватор Fiat Hitachi помаранчевого кольору, кисневий різак для різки металу із забороною розпорядження та відчуження вказаного майна з можливістю подальшого зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 . Після вилучення майна пройшло вже 8 місяців, у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не встановлено ні розмір збитків, ні обставини вчинення правопорушення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітні будівничі технології» не з`явився до суду, будучи належним чином повідомленим про час розгляду клопотання.

Краматорське районне управління поліції ГУНП в Донецькій області явку свого представника в судове засідання не забезпечило, повідомлялося про розгляд скарги належним чином.

Судом встановлено, що в результаті апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2023, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року накладено арешт на транспортний засіб екскаватор Fiat Hitachi помаранчевого кольору із забороною розпорядження вказаним транспортним засобом.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. У ст. 174 КПК України вказано, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, в тому числі, з метою збереження речових доказів.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України). Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 1-2 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт шляхом заборони розпорядження накладено в межах розслідування кримінального правопорушення цілком обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства.

Однак відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, також передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, при вирішенні питання про арешт майна судом враховано правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна шляхом заборони розпорядження певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, а також те, що для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, та беручи до уваги, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню триває та те що доводів неправомірності накладення арешту слідчому судді не надано, а отже, арешт накладено обґрунтовано, транспортний засіб є речовим доказом, вбачається, що потреба у такому арешті на даний час не відпала.

За таких обставин, враховуючи відсутність підстав, визначених ст. 174 КПК України для скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є безпідставним та не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітні будівничі технології» про скасування арешту майна накладених ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001130 від 29 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1