УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

підготовчого судового засідання

13.02.2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Київської окружної прокуратури м. Одеси, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001098 від 07.08.2023року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, який займає посаду у ТОВ «Консалтингова компанія «ГЕЛІОС-ГРУП», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого за ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

власника майна - ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_3

адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло письмове клопотання за вх.№5342/24 від 02.01.2024 року власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна у зазначеному кримінальному провадженні, в порядку ст.174 КПК України, із підстав зазначених нею письмово.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вважав можливим призначити судовий розгляд зазначеного обвинувального акту, та заявив письмове та усне клопотання про покладенння на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, заперечував проти повернення указаного обвинувального акту прокурору, так як він відповідає ст.291 КПК України, та заперечував проти задоволення вище указаного клопотання про скасування арешту майна.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_6 підтримала вище указане клопотання про скасування арешту майна, із підстав зазначених письмово.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти покладення на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та звернувся до суду із письмовим клопотанням, у якому просив повернути указаний обвинувальний акту прокурору Київської окружної прокуратури м. Одеси, мотивуючи тим, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, та підтримав клопотання про скасування арешту майна.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти покладення на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, просив повернути указаний обвинувальний акту прокурору Київської окружної прокуратури м. Одеси, мотивуючи тим, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, та підтримав клопотання про скасування арешту майна.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні погодився із думкою захисників.

Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

На думку суду, судовий розгляд кримінального провадження повинен відбуватися у відкритому судовому засіданні, та справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Суд, розглянувши у підготовчому засіданні указаний обвинувальний акт, вважає, що відсутні перешкоди для призначення судового розгляду, так як немає підстав для застосування вимог п.п.1 4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Суд вважає, що є ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого, та тяжкого кримінального правопорушення у разі обрання йому м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважає за необхідне покласти на цього обвинуваченого обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 60 днів.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 прокурором доведена наявність всіх обставин, зазначених у п.1 3 ч.1 ст.194 КПК України.

Суд вважає, що клопотання прокурора про покладенння на обвинуваченого ОСОБА_3 , пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, передбачених ч.5 ст.194 КПК України підлягає задоволенню.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст.291 КПК України. Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті.

Згідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції від 22.03.2022 року висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Крім того, згідно до ч.6 ст.368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому суд враховує висновок у постанові Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №273/1053/17, за яким кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора. Суд вважає, що повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду, й тому для такого не може бути підставою будь-яка формальна невідповідність акту вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити наявність реальних перешкод для призначення судового розгляду. Тобто питання про відповідність викладення обвинувального акту фактичним обставинам справи, про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, про наявність чи відсутність тих чи інших відомостей, не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового провадження, оскільки на цій стадії судового провадження суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються прийнятих процесуальних рішень слідчими (детективами) та прокурорами, які можуть бути досліджені лише під час судового розгляду.

Також, відповідно до частини 4 статті 291 КПК забороняється надання суду до початку судового розгляду інших документів, ніж обвинувальний акт та додатки до нього.

Тому оцінка судом під час підготовчого судового провадження законності та обґрунтованості проведених під час досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого (детектива) чи прокурора виключно на підставі доводів однієї сторони порушить принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зміст якого за частинами 1, 2 статті 22 КПК полягає у самостійному обстоюванні стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом, та рівних прав сторін кримінального провадження на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що відсутні законні підстави для повернення обвинувального акту прокурору Київської окружної прокуратури м. Одеси.

Згідно ч.1 ст.314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч.2 ст.314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Як вбачається, із обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.369-2 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Суд вважає, що відсутні підстави, передбачені ч.2 ст.314-1 КПК України для складання досудової доповіді відносно зазначеного обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що на даний час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, та на теперішній час ще не досліджені докази у зазначеному кримінальному провадженні, та у підготовчому судовому засіданні суд не має права надавати оцінку доказам по кримінальному провадженні, тобто вище указане клопотання про скасування арешту майна заявлено передчасно.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження щодо можливості користування та розпорядження майном є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Так як власник майна ОСОБА_6 у суді не довела, що арешт майна був накладений необґрунтовано, або для такого арешту відпала потреба, тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.27, 174, 177, 178, 182, 183, 197, 291, 314-316, 323, 371, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань захисникам обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та обвинуваченому ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту, та про скасування арешту майна відмовити.

У задоволенні клопотання власнику майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України у відкритому судовому засіданні у залі №231 Приморського районного суду м. Одеси на вул. Балківській, 33, з викликом для судового розгляду: прокурора, обвинуваченого, захисників обвинуваченого, свідків на 16 годину 30 хвилин 16.02.2024 року.

Доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь не надавати.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, строком на 60 /шістдесят/ днів, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду,

2) не відлучатися із м. Одеси без дозволу суду,

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання,

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

5) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні,

9) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_3 обчислюється із 13.02.2024 р., та припиняє свою дію 13.04.2024 р.

Долучити письмове клопотання прокурора ОСОБА_5 про покладення обов`язків до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, та для виконання начальнику ГУНП в Одеській області.

На ухвалу суду в частині про покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_3 може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів у Одеський апеляційний суд. Ухвала суду про відмову у скасуванні арешту майна може бути оскаржена в апеляційному порядкупротягом семи днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

13.02.2024