ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2052/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/214/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року,

ВсТАНОВИла:

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 та задоволено клопотання прокурора і продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 (шістдесят) днів, до 16 червня 2024 року з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні багатоепізодних особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, вказав на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, взяв до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вказав про наявність підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому дійшов висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17.04.2024 року про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або цілодобового домашнього арешту з електронним заходом контролю за місцем його проживання.

Апелянт вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які б були підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначає, що тяжкість злочину не є вагомою підставою для тримання особи під вартою.

Посилається на те, що у ОСОБА_7 наявні стійкі соціальні зв`язки, він підтримує зв`язок з рідними- матір`ю, бабусею, сином, в нього наявне місце проживання, тому просить змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на відсутність ризиків, які б могли бути підставою для продовження строку тримання під вартою.

Зазначає, що має дружину, малолітню дитину, постійне місце проживання, родичі можуть офіційно влаштувати його на роботу, просить скасувати ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, просять їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечила апеляційні скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвала, яку оскаржує сторона захисту, постановлена колегією суддів 17 квітня 2024 року під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення, в тому числі ОСОБА_7 за ч.4 ст. 190 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, за клопотанням прокурора про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 на час обрання запобіжного заходу ніде не працював, а отже не мав постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні багатоепізодних особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, врахував тяжкість покарання, яке йому загрожує, у випадку визнання його винуватості, відсутність стійких соціальних зв`язків, врахував, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, судимість за які не погашена, на даний час відбуває покарання відповідно до вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2021 за ч.3 ст. 185 КК України, тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого не є можливим, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що обвинуваченому ОСОБА_7 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, що в межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Посилання апелянтів на те, що обвинувачений підтримує зв`язок з рідними та в нього наявне місце проживання, проте суспільна небезпека особи обвинуваченого та обставини, у яких він підозрюється, не зменшилися.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді