ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8925/24
провадження № 1-кс/753/1463/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, казаха, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

03.05.2024 слідча СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується: - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується); - протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого; - протоколами допиту свідків; - протоколом допиту підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного заперечував проти заявленого клопотання та зазначив, що ризики, які наведені у клопотанні є необгрунтованими, оскільки підозрюваний будь-якої змови чи домовленості про вчинення злочину з іншою особою не мав, як і не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування чи суду. Враховуючи викладене, а також те, що підозрюваний раніше не судимий, має фактичне місце проживання, захисник прохав суд обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, задля того щоб останній міг працювати та проходити службу в Збройних Силах України.

Підозрюваний підтримав свого захисника та зазначив, що він самостійно приходив за викликами до слідчого, а відтак наміру переховуватись від органу досудового розслідування чи суду він дійсно не має. Крім того, вказав, що на початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України він ходив до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак йому повідомили, що на даний час військовозобов`язаних не потребується.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0002077, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого в ТРЦ «Аладдін» за адресою: АДРЕСА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , приблизно о 19 год. 02 хв., з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вирішили таємно викрасти чуже майно з магазину «Sinsay», яке належить Дочірньому підприємству «ЛПП Україна» Акціонерне Товариство «ЛПП» (ЄРДПОУ 32435513). Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переконавшись та вважаючи, що за їхніми злочинними діями ніхто з відвідувачів та обслуговуючого персоналу магазину не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно взяли з полиць товар, а саме: 1) штани чоловічі (артикул 9492I-99J-280) у кількості 1 шт., вартістю 479 гривень 20 копійок без ПДВ; 2) светр чоловічий (артикул 7967Y-99X-L) у кількості 1 шт., вартістю 575 гривень 20 копійок без ПДВ. В подальшому, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , не розрахувавшись за вказаний товар належний Дочірньому підприємству «ЛПП Україна» Акціонерне Товариство «ЛПП» (ідентифікаційний код 32435513), направились до виходу з магазину, при цьому пройшли повз розрахункові каси та металеві рамки, розміщені перед виходом з магазину. Вийшовши з приміщення вказаного магазину, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 попрямували далі по території ТРЦ «Аладдін», отримавши таким чином реальну можливість розпорядитися викраденим майном на свій розсуд. Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , спричинили матеріальну шкоду Дочірньому підприємству «ЛПП Україна» Акціонерне Товариство «ЛПП» (ЄРДПОУ 32435513) на загальну суму 1 054 гривні 40 копійок без ПДВ.

02.05.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується: - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується); - протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого; - протоколами допиту свідків; - протоколом допиту підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

Таким чином на даний час сумніви в обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення у слідчого судді відсутні.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_5 скеровано 4 (чотири) обвинувальні акти до судів м. Києва по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень майнового характеру. Окрім того, 01.08.2023 до Шевченківського районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за вчинення майнового злочину. Також в матеріалах справи міститься ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2024, якою відносно ОСОБА_5 застосовано привід в підготовче судове засідання, що відбудеться 17.05.2024.

Тобто, з наведеного вище вбачається, що підозрюваний неодноразово займався злочинною діяльністю шляхом якої забезпечував свої життєві потреби, а відтак враховуючи наведене, а також дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, у слідчого судді не має сумнівів відносно ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні або ж вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Водночас, доводи захисника щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби за фактичною адресою місця проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_2 , є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи будь-які докази того, що останній дійсно проживає за вказаною адресою відсутні. Крім того, підозрюваний матиме можливість продовжити свою злочинну діяльність, а також безперешкодно впливати на інших учасників процесу шляхом підкупу, погроз з метою зміни або відмови від їх показів.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні, яке встановлює заставу (Georgieva проти Болгарії, §§ 15 і 30-31), відтак слідчий суддя вважає, що застава у межах, встановлених законом для тяжких злочинів, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому з урахуванням особи підозрюваного та тяжкість вчинення кримінального правопорушення в якості альтернативи тримання під вартою йому встановлюється застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 58 400,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, стст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 червня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 01 травня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 58 400 грн.

У разі внесення застави на спеціальних рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання у відповідні органи державної влади у випадку наявності свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 29 червня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1