Справа № 278/3591/24
Провадження №1-кп/278/511/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000179 від 30.05.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Середи, Ємільчинського району, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем призваним на військову службу за мобілізацією, відповідно до наказу № 85 від 24.03.2024 призначений на посаду водія-електрика відділення протидії технічним засобам розвідки військової частини НОМЕР_1 .

Далі, ОСОБА_2 , з метою уникнення від встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу (посвідчення водія не право керування транспортним засобом), у порушення вимог п. 16 постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ, точної дати не встановлено, однак не пізніше травня 2024 року, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою керування транспортними засобами, вступив у невстановленому місці із невстановленою особою в змову та будучи пособником у підробленні посвідчення водія на право керування транспортним засобом, розуміючи, що являється фактично співучасником злочину, надав невстановленій особі свої анкетні дані, оцифровану фотокартку, фото паспорту громадянина України та власне фото для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим надав фактично засоби для вчинення кримінального правопорушення та сприяв у вчиненні такого.

У подальшому невстановлена дізнанням особа, у невстановленому місці та часі виготовила підроблений документ - посвідчення водія на право керування транспортним засобом, який надає право керувати транспортним засобом, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , в яке внесла анкетні дані та оцифровану фотографію ОСОБА_2 , та яке фактично є підробленим, за що останній сплатив грошові кошти у сумі 10000 грн., розрахувавшись із такою особою.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив пособництво в підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і який надає права з метою його використання іншою особою, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України) п. 2.1 а) ПДР «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії». Згідно п. 2.4. ПДР України, «На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно, ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу), про що повинен запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, в порушення вказаних нормативно-правових актів, військовослужбовець ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, 30.05.2024 близько 07 години 29 хвилини ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Ореl», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на 5-му км під`їзної дороги до а/д « М-06» сполучення «Київ-Чоп», в АДРЕСА_2 , за порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Далі, на вимогу працівників поліції, відповідно до п. 2.4. ПДР України, ОСОБА_2 запропоновано надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Однак останній, усвідомлюючи, що такого посвідчення не має, у встановленому порядку його не отримував та відповідно не має права керувати транспортним засобом, розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вказаний час, дату та місці, діючи умисно, протиправно, з особистих мотивів, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом, не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, пред`явив для перевірки працівникам вказаного підрозділу поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , котре є підробленим, чим використав завідомо підроблений документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади.

Своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документу, ОСОБА_2 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються обвинуваченим, його захисником, що слідує з заяви обвинуваченого, долученої до обвинувального акту. Крім того, зазначені обставини підтверджуються зібраними в ході дізнання та долученими до обвинувального акту доказами, зміст та перелік яких не наводиться у відповідності до ч.2 ст.382 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувальний акт надійшов разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не проти такого порядку розгляду обвинувального акту, останній беззаперечно визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду обвинувального акту та виклику учасників кримінального провадження.

Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчинені вказаних кримінальних правопорушень доведена повністю, а тому кваліфікує його дії:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як умисні дії, які виразилися у пособництві в підробленні офіційного документа посвідчення водія, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і надає права з метою його використання іншою особою;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, як умисні дії, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та враховує, що вчинені ОСОБА_2 кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, особу винного, а також сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, на наркологічному обліку та на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, покарання в межах санкцій ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу із застосуванням ст.70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із залученням експерта у сумі 3029, 12 грн (а.к.п. 29).

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України (а.к.п. 17, 51).

Арешт, накладений на речовий доказ, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню (а.к.п. 20).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 369-371, 373-374, 381-382, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок витрат на залучення експерта під час проведення судової експертизи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.06.2024 у справі №295/8386/24 (1-кс/295/3725/24) на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.11.2019 на ім`я « ОСОБА_2 ».

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.11.2019 на ім`я « ОСОБА_2 » та DVD-R диск із відеозаписами під час зупинки автомобіля марки «Оpel», д.н.з. « НОМЕР_3 », під керування військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_3