Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3548/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

20 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі : головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю : секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000308 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 321 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №0000308 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 .

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 321 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, але не довше ніж на два місяця з дня ухвалення вироку.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 26 січня 2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 26 березня 2024 року включно (а.п.205-206 т.1).

15 березня 2024 року до Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання від прокурор ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі і тяжкого, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та наявні ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшилися, а тому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 в підтримання зазначеного клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в заперечення вказаного клопотання, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України, одне з яких є тяжким (ч.2 ст.307 КК України), непрацевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше судимий та знову обвинувачується у нових умисних кримінальних правопорушеннях, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування обгрунтований тяжкістю можливого покарання.

Ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення обгрунтований тим, що ОСОБА_7 раніше судимий та знову обвинувачується у вчиненні ряду умисних кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_7 ніж тримання під вартою.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, для розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 05.02.2024, апеляційному суду потрібен певний час.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18 травня 2024 року (включно).

Керуючись ст. ст. 331, 405 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 18.05.2024 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: