16.02.2024
Справа № 642/682/24
Провадження №1-кс/642/568/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшла вказана скарга, в якій заявник вказав, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2023 зобов`язано ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, внести відомості до ЄРДР за його заявою від 28.09.2023 про кримінальне правопорушення. У своїй заяві від 28.09.2023 він просив внести до ЄРДР відомості за ч.4 ст. 425 та ч.5 ст. 426-1 КК України, однак, слідчим Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, внесено відомості лише за ч.5 ст. 426-1 КК України, чим не виконано ухвалу слідчого судді про внесення всіх кваліфікацій злочинів. Тому просив зобов`язати слідчого Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, внести до ЄРДР відомості ще за ч.5 ст. 425 КК України згідно його заяви від 28.09.2023. Крім того, вказав, що він звернувся до слідчого у даному кримінальному провадженні із заявою про визнання його потерпілим, на що йому постановою було відмовлено. Вважає, що внаслідок кримінального правопорушення настала смерть його сина, чим йому завдано моральної шкоди, тому просив слідчого суддю зобов`язати слідчого винести постанову про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні, надати пам`ятку про права та обов`язки, та допитати в якості потерпілого. Також для повного досудового розслідування просив зобов`язати слідчого вилучити з 15 мобільного прикордонного загону ДПС України та НОМЕР_1 омбр ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » матеріали службової перевірки за фактом зникнення безвісті його сина, ОСОБА_4 .

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідча в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд скарги ОСОБА_5 без її участі, просила в задоволенні скарги відмовити.

Згідно ч.3 ст. 306 КПК України, неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Щодо вимоги заявника про зобов`язання слідчого Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, внести до ЄРДР відомості згідно його заяви від 28.09.2023 за ч.5 ст. 425 КК України, зазначаю наступне.

Так, слідчим суддею встановлено, що 28.09.2023 ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, із заявою, в прохальній частині якої просив внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Із тексту заяви вбачається, що він вважав про наявність складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 125, ч.5 ст. 426-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2023 скаргу ОСОБА_5 задоволено та зобов`язано ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 28.09.2023 про кримінальне правопорушення.

На підставі вказаної ухвали слідчого судді були внесені відомості до ЄРДР за №0003452 за ознаками складу кримінального правопорушення за ч.5 ст. 426-1 КК України.

Заявник зазначає, що слідчим не виконано ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2023 щодо внесення всіх кваліфікацій злочинів, однак, резолютивна частина вказаної ухвали не містить вказівки слідчого судді про внесення відомостей про конкретні кримінальні правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення регулюється ст. 214 КПК України.

Крім того, порядок внесення відомостей до ЄРДР регулюється Положенням про ЄРДР, порядок про його формування та ведення (затвердженим Офісом генерального прокурора 30.06.2020 №298) (далі - Положення).

Пунктом 6 розділу 2 глави І Положення передбачений виключний перелік осіб, які наділені повноваженнями вносити відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення (реєстратори).

Розділами 1, 3 глави ІІ Положення передбачено, які відомості про кримінальне правопорушення вносить реєстратор до ЄРДР.

Аналізуючи норми Положення, а також ст. 214 КПК України, слід зробити висновок, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим/заявником чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділений безпосередньо реєстратор при внесенні відомостей до ЄРДР, серед яких, в тому числі, слідчий, дізнавач, прокурор. Суддя не належить до таких осіб.

Згідно із вимогами ч.5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У постанові від 01.12.2022р. у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак, при цьому, не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

З цих підстав, вважаю, що виключне право на кваліфікацію злочину належить слідчому/дізнавачу, а не заявнику чи слідчому судді, яким здійснюється розгляд скарги.

За вказаних обставин, зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину із попередньою правовою кваліфікацією за ч.5 ст. 425 КК України, не вбачається можливим, тому в цій частині скарги необхідно відмовити.

Щодо вимог заявника про зобов`язання слідчого Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, винести постанову про залучення його в якості потерпілого, видати пам`ятку про права та обов`язки, та допитати в якості потерпілого, зазначаю наступне.

Згідно вимог ОСОБА_5 у скарзі, яка наразі розглядається слідчим суддею, заявник в її прохальній частині не просить скасувати постанову слідчого від 29.12.2023 про відмову у визнанні його потерпілим, згідно п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, тому слідчий суддя не з`ясовує обгрунтованість та законність прийнятого слідчим процесуального рішення.

Вимога заявника про зобов`язання слідчого визнати його потерпілим задоволенню не підлягає, оскільки існує постанова слідчого про відмову у зазначеному, постанова чинна та не скасована.

При цьому, суд керується Узагальненням ВССУ від12.01.2017№ 9-49/0/4-17«Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», в якому зазначається, що покладення слідчим суддею на слідчого зобов`язання визнати заявника потерпілим не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

За аналогічних підстав не може бути задоволена вимога заявника про зобов`язання слідчого викликати його на допит в якості потерпілого.

Крім того, щодо вимоги заявника про зобов`язання слідчого вилучити з 15 мобільного прикордонного загону ДПС України та НОМЕР_1 омбр ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » матеріали службової перевірки за фактом зникнення безвісті його сина, ОСОБА_4 , то така вимога також задоволенню не підлягає, оскільки не передбачена ч.1 ст. 303 КПК України, в якій наведений вичерпний перелік дій/бездіяльності органу досудового розслідування/прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на досудовому розслідуванні.

Таким чином, скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст. 309 КПК України, вказана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя