Справа № 761/4354/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2399/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

26.01.2024 року ОСОБА_7 до Державного бюро розслідувань подано заяву про вчинення Генеральним прокурором ОСОБА_9 та іншими слідчими та прокурорами у кримінальному провадженні №0001754 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.

02.02.2024 року адвокат ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та просить зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 від 26.01.2024, вручити заявнику витяг з ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 22.02.2024 року скаргу залишено без задоволення.

Мотивуючи ухвалу, слідчий суддя зазначила про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, та закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею змісту заяви, а подана заява ОСОБА_7 від 26.01.2024 про вчинення кримінальних правопорушень за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із прийнятим Генеральним прокурором ОСОБА_9 рішенням у формі повідомлення ОСОБА_7 про підозру та не є повідомленням про злочини, які підслідні Державному бюро розслідувань, оскільки вказана особи діяла в межах своїх повноважень, визначених ст. 481 КПК України, а обставини, зазначені ОСОБА_7 у своїй заяві від 26.01.2024, не містять конкретних даних про вчинення вказаною особою кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі представник заявника просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову, якою зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 26.01.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 364, 366, 372 КК України, та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ДБР безпідставно відомості за заявою ОСОБА_7 не внесені до ЄРДР, а слідчий суддя не звернув уваги на наявність у заяві достатніх даних для реєстрації відомостей про кримінальні правопорушення в ЄРДР та подальшого здійснення досудового розслідування.

Зокрема, вказує, що ОСОБА_7 є народним депутатом та вважає себе опозиційним політиком, який ледь не єдиний хто відкрито критикує владу, в результаті чого з метою тиску проти нього зареєстровано три кримінальні провадження, також неодноразово проводились незаконні обшуки, він викликався кожен день на допити слідчою ДБР, вказану тактику вважає інструментом для його залякування і не виконання своїх депутатських повноважень та опозиційної діяльності. Зазначає, що перебуваючи в СІЗО, він пережив 2 замахи на своє життя та ситуацію, в якій ненадання йому медичної допомоги могло призвести до смерті. Зазначає, що в СІЗО йому з незрозумілих підстав було надано заяву про відмову від обміну в російську федерацію та/або тимчасово окуповані території, хоча він завжди виступав проти російської агресії та вказані дії вважає черговою спробою його дискредитації та політичним замовленням вищого керівництва держави, яке виконується за допомогою тиску на суддів, прокурорів та слідчих з Офісу ПУ, Генерального прокурора ОСОБА_10 , голови ДБР ОСОБА_11 . Вважає, що прокурор ОСОБА_10 задля виконання вказівок Офісу Президента України пішов на умисне вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 366, 372 КК України, підписавши необґрунтовані повідомлення про підозри та організував його побиття в Лук`янівському СІЗО, чим також вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127 КК України.

Зазначає, що заява про вчинення кримінальних правопорушень була подана до належного органу - ДБР, який був зобов`язаний протягом 24 годин внести відомості до ЄРДР, чого зроблено не було, та вважає, що слідчим суддею безпідставно було відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Заслухавши доповідь судді, представника заявника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за скаргою та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг є Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів справи, на заяву ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень, листом уповноваженої особи ДБР була надана відповідь та повідомлено заявника, що за результатами розгляду було встановлено, що заява не містить об'єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і вказують на ознаки складу злочинів, що відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України мають бути визначальним критерієм для внесення відомостей до ЄРДР.

Як випливає із змісту ухвали, слідчий суддя фактично погодився з висновком уповноваженої особи ДБР про відсутність у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень достатніх даних про вчинення кримінальних правопорушень, які б були відомостями, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів, якими б спростовувалися висновки, зазначені у відповіді уповноваженої особи ДБР та ухвалі слідчого судді.

Так, є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що у слідчого, дізнавача, прокурора є обов`язок вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані заяви, оскільки ч.1 ст.214 КПК України містить обов`язок вносити відповідні відомості про вчинене правопорушення, а не будь-які звернення.

Частиною 5 ст.214 КПК України передбачений перелік відомостей , які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз даних заяви ОСОБА_7 про вчинені кримінальні правопорушення, не дає підстав вважати, що вона містить відомості, які б могли бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому рішення про невнесення відомостей до ЄРДР уповноваженими посадовими особами, не є бездіяльністю, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після її отримання.

Інші доводи, які б ставили під сумнів правильність ухвали слідчого судді, в апеляційній скарзі не наведені.

Судове рішення ухвалене з дотриманням вимог ст.370 КПК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 26.01.2024 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: