ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1613/24 Справа № 243/586/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

23.04.2024р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2024р., якою у підготовчому судовому засіданні обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Слов`янськ Донецької області, який зареєстрований АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживав АДРЕСА_2 , утримується під вартою в ДУ «Дніпровська УВП № 4»

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 16.05.2024р. включно із можливістю внесення застави у 121120грн.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2024р. задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів до 16.05.2024р. включно із можливістю внесення застави у 121120грн.

На ухвалу суду першої інстанції захисником ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого подано апеляційну скаргу, в якій він:

- вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки існування ризиків з боку ОСОБА_7 у вигляді впливу на потерпілих та свідків суперечать обвинувальному акту, оскільки майно повернуто потерпілим, а також матеріалам клопотання про зміну запобіжного заходу, які подані захисником;

- вважає, що суд не звернув увагу, що обвинувачений є інвалідом дитинства, не може працювати, тому його непрацевлаштованість не може вважатись ризиком вчинення нового злочину, а попередні судимості не є підтвердженням, що він може ухилитись від суду;

- прохає оскаржувану ухвалу скасувати та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони кримінального провадження повідомлені належним чином, клопотання про особисту участь у судовому засіданні не заявили, тому розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні матеріали провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4. ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні 14.12.2023р. мобільного телефону на суму 823,33грн. у потерпілого ОСОБА_8 , та таємному викраденні 21.12.2023р. електроінструменту на суму 11789, 06гр. у потерпілого ОСОБА_9 .

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, розпочато досудове розслідування.

Суд першої інстанції при обранні у підготовчому судовому засіданні щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 178 КПК України дослідив та оцінив сукупність всіх обставин кримінального провадження та особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, є інвалідом ІІІ групи, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, характеризується позитивно, має зареєстроване місце проживання, де мешкає з матір`ю.

Суд першої інстанції вважав підтвердженим ризик ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, через усвідомлення, що санкція за кримінальні правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також суд першої інстанції вважав доведеним ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків з метою схиляння їх до зміни показань проти нього. Також суд першої інстанції вважав доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду відомості про неодноразові судимості обвинуваченого, в тому числі за вчинення корисливого злочину.

При цьому суд встановив, що обвинувачений не працює, тому, перебуваючи без запобіжного заходу у виді тримання під вартою він зможе вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення задля задоволення своїх соціальних потреб.

Суд не встановив підстав для задоволення доводів сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на домашній арешт, оскільки вважав, що такий захід забезпеченя не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а також з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом ІІІ-ї групи, та відсутні протипоказання для тримання його під вартою.

Також суд першої інстанції врахував, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, проте вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, внаслідок чого дійшов висновку про доцільність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також суд першої інстанції відповідно до ст. 183 КПК України вважав за можливе визначати розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, належним дослідив у судовому засіданні сукупність обставин, які стали підставою для продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, фактичні обставини, за якими обвинуваченому пред`явлено підозру, у подальшому складено обвинувальний акт, який направлено до суду, відомості про його особу, які наведені вище, та погоджується із рішенням суду першої інстанції, та вважає його законним та обґрунтованим за таких підстав.

Враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення та відомості про особу обвинуваченого, який був тричі судимий. у тому числі і за ст. 186 КК України, та стан його здоров`я - інвалід дитинства, суд апеляційної інстанції вважає, що існує, як реальний ризик переховування обвинуваченого від суду через ймовірність кримінального покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, так і вчинення ним іншого кримінальне правопорушення, оскільки стан його здоров`я не став перешкодою для вчинення злочинів, за які він був тричі засуджений, та двох нових злочинів.

За вказаним кримінальним провадженням відбувається судовий розгляд у суді першої інстанції, рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого прийнято під час судового розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції правильним, та вважає, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи вчинення іншого злочину, крім того застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належним заходом забезпечення кримінального провадження та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

В оскаржуваній ухвалі суд обґрунтовано зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України до теперішнього часу існують та не зменшилися, судом належним чином враховані дані про особу обвинуваченого, обсяг обвинувачення та фактичні обставини кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, та всі ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які з огляду на вказане не зменшилися та продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги захисника, що існування ризиків з боку ОСОБА_7 у вигляді впливу на потерпілих та свідків суперечать обвинувальному акту, оскільки майно повернуто потерпілим, а також матеріалам клопотання про зміну запобіжного заходу, які подані захисником, та що суд не звернув увагу, що обвинувачений є інвалідом дитинства, не може працювати, тому його непрацевлаштованість не може вважатись ризиком вчинення нового злочину, а попередні судимості не є підтвердженням, що він може ухилитись від суду, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки існують ризики зазначені прокурором, а саме є передбачувані дії обвинуваченого, які він може вчинити з високим ступенем ймовірності з урахуванням відомостей про обставини кримінального провадження та відомостей про його особу.

Доводи апеляційної скарги захисника, що обвинувачений є інвалідом дитинства, не може працювати, тому його непрацевлаштованість не може вважатись ризиком вчинення нового злочину, а попередні судимості не є підтвердженням, що він може ухилитись від суду, є також неслушними, оскільки стан здоров`я обвинуваченого не став перешкодою вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим судовим рішенням, підстави для його скасування або зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2024р., якою обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 16.05.2024р. включно із можливістю внесення застави - залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від від 18.03.2024р., якою обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 16.05.2024р. включно із можливістю внесення застави - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді