Справа № 392/9/23
Провадження № 1-кп/392/85/24

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 13.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Смоліне, Маловисківського району району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, до затримання працюючого неофіційно будівельником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

23.02.2023 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік,

14 червня 2023 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента №7300 від 21.04.2022 продовжено до 25.05.2022 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, 10 травня 2022 року (точного часу не встановлено), прийшов до домоволодіння, яке розташоване в кооперативі «Гірняк» АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, вибив у вікні скло, через яке проник до будинку, звідки таємно викрав, належні потерпілій ОСОБА_6 металеву сковорідку для костру ручної роботи, діаметром 45 см., виготовлену з диску борони, вартістю 416 гривень 67 копійок та алюмінієвий бідон місткістю 40 л., вартістю 450,00 гривень. З викраденими майном, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 866 гривень 67 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушень визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень та пояснив, що 10 травня 2022 року він перебував в дачному кооперативі «Гірняк» смт. Смоліне, підійшов до будинку потерпілої, розбив вікно, через яке проник в середину будинку та викрав металеву сковорідку для костру та алюмінієвий бідон. Викрадені речі приніс до себе до гаража, та хотів продати. Коли приїхали працівники поліції, то розповів, де знаходиться викрадене майно та повернув його. Щиро розкаюється у вчиненому, за вчинене соромно, готовий нести покарання. Після відбуття покарання має намір влаштуватися на роботу, не вчиняти жодних кримінальних правопорушень. Окрім того, зазначив, що має намір піти на службу до лав ЗСУ.

Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним вивчення письмових доказів у провадженні.

Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

З`ясувавши позиції прокурора, який просив, застосувавши положення ч.4 ст.70 КК України, призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, обвинуваченого, який не заперечував проти покарання, запропонованого прокурором, окремо просив врахувати, що має намір піти служити до ЗСУ, позицію потерпілої, викладену у поданій до суду заявах, яка претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, призначення покарання залишила на розсуд суду, проти якої не заперечувала, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд призначає покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання. При цьому покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами скоєного, особою винного.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів проти власності.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що згідно довідки-характеристики, виданою виконавчим комітетом Смолінської селищної ради, ОСОБА_3 характеризується позитивно, зі слів, до затримання, працював неофіційно будівельником, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліках у кабінетах лікарів психіатра та нарколога КНП «Маловисківська лікарня» не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, що свідчить про стійку спрямованість обвинуваченого на протиправну поведінку, вчинення корисливих злочинів, що вказує на зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві норм моралі та закону.

Судом також враховується, що обвинувачений бажає виправитися, розкаявся у вчиненому, зобов`язувався в судовому засіданні в подальшому не вчиняти інші протиправні дії, має бажання служити в ЗСУ, враховується також позиція потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , яка залишила призначення покарання на розсуд суду, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, шкоду відшкодовано.

Обставинами, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням того, що даний злочин обвинувачений ОСОБА_3 вчинив до постановлення 14.06.2023 року Кіровським районним судом м. Кіровограда вироку за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України, за яким останній засуджений до остаточного покарання з урахуванням вимог ст. 71 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, остаточне покарання за даним вироком слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 із врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та висновків суду, суд не вбачає, так як прийшов до переконання, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк частково відбутого строку покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2023 з 24 березня 2023 року по день набрання даним вироком законної сили включно, відповідно ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2023, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк частково відбутого строку покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2023 з 24 березня 2023 року по день набрання даним вироком законної сили включно, відповідно ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:

- алюмінієвий бідон, ємністю 40 л, що повернутий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутим законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_7

суддя