Справа № 369/6247/24
Провадження № 1-кп/369/1708/24
В И Р О К

іменем України

27.06.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000064 від 19 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Музичі Бучанського району Київської області, українки, має середню освіту, працює не офіційно кухарем, має на утриманні двох дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на погрозу вбивством потерпілої ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що погроза здатна викликати у потерпілої побоювання за своє життя, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , з метою залякування останньої, в період з 11 березня по 17 березня 2024 року з мобільного телефону НОМЕР_1 у додатку «Viber» надсилала на телефон потерпілої ОСОБА_5 НОМЕР_2 текстові повідомлення, в котрих висловлювала погрози вбивством на адресу останньої.

У подальшому, о 20 год. 44 хв. 18 березня 2024 року, ОСОБА_4 прийшла в приміщення магазину «Продукти» ФОП « ОСОБА_6 », що за адресою: АДРЕСА_1 , де потерпіла ОСОБА_5 працює продавцем, принісши з собою заздалегідь підготовлену дерев?яну биту, та з метою реалізації свого умислу, направленого на погрози вбивством потерпілій ОСОБА_5 , замахнулася дерев?яною битою, яку тримала в руках, в область голови останньої, висловлюючи при цьому словесні погрози вбити потерпілу ОСОБА_5 , таким чином погрожуючи останній вбивством. Потерпіла ОСОБА_5 сприйняла дану погрозу як реальну, оскільки в неї були реальні підстави побоюватися реалізації такої погрози.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, а саме погрожувала вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнала повністю та підтвердила обставини вчиненого кримінального правопорушення. У вчиненому розкаялась та просила суд не призначати їй умовний термін. При цьому, зазначила, що працює кухарем, має на утриманні малолітню дитину 7 років та неповнолітню дитину 16 років, а також матір похилого віку. Запевняла суд, що в подальшому подібного не вчинятиме та висновки для себе зробила. Також зазначила, що напередодні події вони її побили.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати обвинувачену ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та призначити покарання у виді 1 року пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

Оцінюючи докази зібрані та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 в погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 129 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить з такого.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винуватої, яка працює кухарем неофіційно, має на утриманні малолітню дитину 7 років та неповнолітню дитину 16 років, зі слів обвинуваченої розлучена, має на утриманні матір похилого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та вчинення кримінального проступку вперше.

Обставин, що обтяжують покарання згідно з ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, з урахуванням даних про особу обвинуваченої та обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 129 КК України покарання у виді пробаційного нагляду на строк передбачений в санкції цієї статті, який дорівнює її мінімальному розміру з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України.

Призначене ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду є необхідним та достатнім для її виправлення, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 369-371, 373-376, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк на 1 (один) рік, з встановленням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Попередити ОСОБА_4 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду настає відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України, яка передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Речові докази:

-дерев`яну биту частково пофарбовану в червоний колір, яка вилучена 18.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та поміщена до спецпакету, і в подальшому передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області, знищити;

-компакт-диск DVD-R 4,7 Gb сірого кольору, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1