Справа № 346/1561/23
Провадження № 1-в/346/357/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Коломийська

виправна колонія (№41)» ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, в режимі відеоконференції, подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41) про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким засудженому ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Начальник Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» звернувся до суду із поданням про заміну засудженому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

В поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком апеляційного суду Донецької області за ч.2 ст. 345, ст.348, п.п.12, 13 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст.185, ч. 3 ст.357, ч. 2 ст. 186, 70 КК України. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.01.2018 на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.09.2003 р. по 27.01.2005 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку покарання - 27.09.2003 року. Дата настання можливого розгляду на заміну покарання у виді довічного позбавлення строком від п`ятнадцяти до двадцяти років по відбутті не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання (із застосуванням ст.72 ч.5 КК України) - 27.05.2017 року.

За час тримання в Київському слідчому ізоряторі, Донецькому слідчому ізоляторі, ДУ "Роменська виправна колонія (№56)", ДУ "Бахмутська виправна колонія (№6)", ДУ "Вінницька виправна колонія (№1)", ДУ "Ладижинська виправна колонія (№39)" не допускав порушень вимог режиму тримання, дисциплінарні стягнення не накладались. Під час тримання в ДУ "Бахмутська виправна колонія (№6) застосовано одне заохочення.

З 29.09.2022 року відбуває покарання в ДУ "Коломийська виправна колонія (№41)" в секторі для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.

За час відбування покарання не допускає порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. Працевлаштований не тривалий час у виробничій майстерні установи. До роботи відноситься добре, поставлені завдання виконує вчасно та якісно.На заходи виховного впливу реагує добре, робить позитивні висновки для себе.У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. У відношенні до представників адміністрації колонії завджи тактовний, ввічливий. Соціально-корисливі зв`язки з рідними підтримує шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки.Виконавчі листи на засудженого в установу не надходили. Згідно вироку провину у своєному злочині визнав повністю, усвідомив тяжкість скоєного злочину.

Адміністрація державної установи "Коломийська виправна колонія (№41)" на спільному засіданні із спостережною комісією при Коломийській районній державній адміністрації Івано-Франківської області, розглянувши матеріали особової справи, характеристику, передставлену начальником сектору, вирішили, що засуджений ОСОБА_8 заслуговує на заміну покарання у виді довічного позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, так фактично відбув не менше п`ятднадцяти років призначеного судом прокарання та став на шлях виправлення.

Представник Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав подання з підстав, викладених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що після розгляду адміністрацією ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_9 та характеристики начальника сектору -начальника відділення соціально-психологічної служби було прийнято рішення про звернення з даним поданням до суду.

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)», задовольнити, зазначивши, що за час відбування покарання неодноразово був працевлаштований, йому нараховувалась заробітна плата, вину у вчиненому визнає, усвідомив наслідки вчинених злочинів.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечила щодо задоволення подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)», вважаючи що засуджений ОСОБА_9 став на шлях виправлення.

Враховуючи матеріали особової справи засудженого ОСОБА_8 , заслухавши пояснення представника адміністрації установи, який підтримав подання, думку прокурора, який не заперечив на заміні покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, думку захисника, який просив подання задовольнити, прохання засудженого про застосування до нього ст. 82 КК України, суд доходить таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком (ч. 1 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання (ч. 5 ст. 82 КК України).

Отже, можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким обумовлена наявністю двох складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості (ч. ч. 3, 5 ст. 82 КК України), тобто головною умовою для прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення, про що зазначено і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Загальні принципи, встановлені в практиці ЄСПЛ щодо покарання у виді довічного позбавлення волі, були резюмовані у рішенні у справі «Хатчінсон проти Сполученого Королівства» наступним чином: «Відповідні принципи та висновки, які слід з них зробити, детально викладені в рішенні у справі Вінтера (п. п. 103-122; недавно резюмовані у рішенні у справі «Мюррей проти Нідерландів [ВП]», №10511/10, п.п. 99-100, ECHR 2016). Конвенція не забороняє призначення покарання у вигляді довічного позбавлення волі особам, засудженим за вчинення особливо тяжких злочинів, таких як вбивство. Проте, щоб таке покарання було сумісним зі ст. 3, повинна існувати «de jure і de facto» можливість його пом`якшення, що означає, що в ув`язненого повинна бути як перспектива звільнення, так і можливість перегляду міри покарання. В основі такого перегляду повинна лежати оцінка наявності законних пенологічних підстав для триваючого тримання ув`язненого під вартою в місцях позбавлення волі. Ці підстави включають покарання, стримування, захист громадськості і реабілітацію. Баланс між ними не обов`язково є статичним і може змінюватися в ході відбування покарання, таким чином, первинні підстави, що обґрунтовують тримання під вартою в момент призначення покарання, можуть втратити своє значення після тривалого періоду відбування покарання. Слід підкреслити важливість такої підстави як реабілітація, оскільки акцент в сучасній європейській карній політиці робиться на реабілітаційній меті позбавлення волі, як це відображено у практиці держав-учасниць, у відповідних стандартах, прийнятих Радою Європи, і у відповідних міжнародних матеріалах (рішення у справі Вінтер та інші, цитоване вище, п. п. 59-81). Аналогічні міркування справедливі також в контексті ст. 3, з огляду на те, що повага до людської гідності вимагає від пенітенціарних органів прагнення до реабілітації осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Отже, перевірка, яка вимагається Конвенцією, повинна дозволяти враховувати будь-який прогрес, досягнутий ув`язненим на шляху до реабілітації, і включати оцінку того, чи був такий прогрес настільки значним, що подальше тримання під вартою більше не може бути обґрунтованим законними пенологічними підставами. Тому перевірка, обмежена гуманітарними міркуваннями, є недостатньою. Критерії та умови, викладені у національному законодавстві, які стосуються такої перевірки, повинні мати достатній ступінь ясності та визначеності, а також враховувати відповідну практику Суду. Визначеність у цьому питанні є не лише загальною вимогою верховенства права, а й забезпечує можливість реабілітації; ув`язненого може бути позбавлено такої можливості, якщо процедура перегляду законності і обґрунтованості покарання і наявності підстав для звільнення є незрозумілою або нечіткою. Таким чином, особи, засуджені до довічного позбавлення волі, мають право з моменту призначення покарання знати, що вони повинні зробити для того, щоб могло бути розглянуте питання про їх звільнення, та за яких умов, в тому числі, коли буде розглянуто питання про перегляд законності і обґрунтованості покарання або коли ув`язненим може бути подано відповідне клопотання. Що стосується характеру перевірки, Суд підкреслив, що визначення форми такої перевірки (чи повинна вона здійснюватись судовими органами чи органами виконавчої влади), не відноситься до його завдань, з урахуванням свободи розсуду, яка надається державам-учасницям. Таким чином, кожна держава повинна визначити форму проведення перевірки законності та обґрунтованості покарання (органами виконавчої влади чи судовими органами)». Крім того, у справі «Матійошайтіс та інші проти Литви» особлива увага приділялася питанням забезпечення можливостей для соціальної адаптації та реабілітації засуджених до довічного позбавлення волі в період відбування покарання. Суд дійшов висновку, що умови тримання в установах виконання покарань осіб, засуджених до довічного позбавлення волі не сприяють реабілітації.

На день розгляду подання, засуджений ОСОБА_8 , з урахуванням зарахованого в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі, фактично відбув більше 20 років позбавлення волі, що дає можливість розглянути питання про заміну довічного позбавлення волі більш м`яким у виді позбавлення на певний строк.

Встановлено, що ОСОБА_8 засуджено вироком апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2004 року за ч.2 ст. 345, ст.348, п.п.12, 13 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст.185, ч. 3 ст.357, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі (а.с.25-44).

Ухвалою Верховного суду України від 27 січня 2005 року вирок апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2004 рок, щодо ОСОБА_8 , залишено без зміни (а.с.46-52)

Початок строку покарання - 27.09.2003 р.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2018 року клопотання засудженого ОСОБА_8 задоволено. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення за період з 27.09.2003 року по 27.01.2005 року включно в строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області від 02.03.2004 року за ч.2 ст. 345, ст.348, п.п.12, 13 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст.185, ч. 3 ст.357, ч. 2 ст. 186, 70 КК України у виді довічного позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (довічного позбавлення волі). (а.с.53)

Встановлено, що згідно характеристики ДУ "Коломийська виправна колонія (№41)" від 17.03.2023р. на засудежного за час тримання в Київському слідчому ізоляторі та Донецькому слідчому ізоляторі засуджений ОСОБА_9 характеризувався наступним чином: порушень вимог режиму утримання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. 3 14.06.2009 року відбував покарання в ДУ «Роменська виправна колонія (N?56). За час відбування покарання характеризувався наступним чином: не допускав порушень вимог режиму тримання дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. 3 07.08.2017 року відбував покарання в ДУ «Бахмутська виправна колонія (N?6). За час відбування покарання характеризувався наступним чином: не допускав порушень вимог режиму тримання дисциплінарні стягнення не накладались. Застосовано одне заохочення. 3 21.04.2022 року відбував покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (N?1). За час відбування покарання характеризувався наступним чином: не допускав порушень вимог режиму тримання дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. 3 21.07.2022 року відбував покарання в ДУ «Ладижинська виправна колонія (N?39). За час відбування покарання характеризувався наступним чином: не допускав порушень вимог режиму тримання дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. З 29.09.2022 року відбуває покарання в ДУ "Коломийська виправна колонія (№41)" в секторі для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. За час відбування покарання характеризується наступним чином: не допускає порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застососувались. Працевлаштований не тривалий час у виробничій майстерні установи. До роботи відноситься добре, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. На заходи виховного впливу реагує добре, робить позитині висновки для себе. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу "Духовне відродження". Санітарно гігієнічних норм дотримується. Зовнішній вигляд завджи охайний. Дотримується пожежної безпеки. У відношенні до працівників адміністрації колонії завжди тактовний і ввічливий. За характером спокійний, врівноважений. В індивідуальних бесідах завджи відвертий. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки. Виконавчі листи на засудженого в установу не надходили. Згідно вироку провину у скоєному злочині визнав повністю, усвідомив тяжкість своєного злочину (а.с.2).

Згідно відомостей щодо проведення оцінки ризиків повторного вчинення правопорушення на засудженого ОСОБА_8 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання є середнім (а.с.7).

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_8 засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - 75 балів (а.с.8-11)

Виконавчі листи на засудженого ОСОБА_8 до Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» не поступали, що стверджується довідкою від 15.03.2023 р. (а.с.12)

Як вбачається із довідки виданої завідуючим медичної частини від 15.03.2023 року, у засудженого ОСОБА_8 наявні такі захворювання: Цукровий діабет ІІ ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст. (а.с.13).

Із довідки начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41) ОСОБА_10 вбачається від 15.05.2023р, що засуджений ОСОБА_9 з 29.09.2022 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41) в секторі для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Згідно договору цивільно-правового характеру від 01 березна 2023 року N?142 (а.с.71-73), від 03 квітня 2023 року N?245 (а.с.96) та від 01.05.2023 року N?336 (а.с.93) працевлаштований у виробничій майстерні ДУ «Коломийська виправна колонія (N?41)». До роботи відноситься добре, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Відповідно до ст 118 КВК України залучався до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі без оплати праці, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день, до прибиранню приміщень гуртожитку відділення СПС N?8 (миття вікон. дверей, підлоги, витирання пилюки), покосу трави (клумба) в локальному секторі. Дані роботи виконував добре, розумів їх необхідність. Відповідно до запиту в ДУ «Ладижинська виправна колонія (N?39) від 17.01.2023 року щодо працевикористання засудженого ОСОБА_8 отримано відповідь за вхідним N?237 від 24.01.2023 року за час перебування в даній установі не був працевлаштований. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 17 травня 2016 року N? 727/28857 про затвердження положень про програми диференційованого виховного впливу на засуджених, виявив бажання приймати участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Регулярно відвідує богослужіння релігійної громади Помісної церкви Євангельських Християн-Баптистів «Філадельфія. До даних богослужінь завжди відноситься відповідально, бере активну участь у їх проведенні, кається у скоєному злочині (а.с.90,91).

Як вбачається зі змісту психологічної характеристики засудженому ОСОБА_8 рекомендовано давати завдання, що потребують ретельності та відповідального ставлення, заохочувати позитивні риси засудженого позитивними відгуками. Корисно стимулювати ініціативу, надавати йому завдання різної складності (а.с.92).

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_8 від 29.02.2023 останній мав два заохочення у виді подяки - 02.04.2021р. за сумлінну поведінку ставлення до праці за час тримання в установі та добросовісне виконання обов`язків чергового по камері та 03.10.2023 р. за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у ІІІ кварталі 2023 року (а.с.210)

Засуджений ОСОБА_8 був працевлаштований у період з березня 2023 року по липень 2023 року (за договором ЦПХ), з вересня 2023 року по листопад 2023 року (за договором ЦПХ), січень 2024 року та отримував заробітну плату, що стверджується довідкою про працевикористання засудженого №33 від 29.02.2024 р. (а.с.222).

Колегія суддів доходить висновку, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, оскільки свою вину у вчинених ним злочинах за час відбування покарання визнає повністю, протягом переважного часу перебування в умовах ізоляції від суспільства мав заохочення, що у свою чергу свідчить про те, що засуджений прагнув досягнути виправлення, а не мав за мету уникнути відповідальності за вчинені злочини, з урахуванням того факту, що визначених процедур для пом`якшення довічного позбавлення волі діючим законодавством передбачено не було. Крім того суттєвою є та обставина, що засуджений ОСОБА_11 протягом певного часу відбування покарання залучався до роботи, хоча наведене і не є визначальною умовою для заміни раніше призначеного судом покарання.

Колегія суддів звертає увагу і на ту обставину, що засуджений приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги особу засудженого, суд доходить висновку, що є достатні дані та підстави визначені законом вважати, що засуджений став на шлях виправлення, що дає суду підстави прийняти рішення про можливість заміни засудженому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком на 20 років, і подання задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , росіянину, громадянину України, із середньою освітою, неодруженому, судимому: 26.06.1984 року Куйбишевським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 81 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з обов`язковим залученням до праці, ухвалою районного суду м. Біла Церква Київської області від 25.06.1985 року направлений в місця позбавлення волі на 2 роки 4 місяці; 07.03.1989 року Пролетарським районним судом м. Донецька за ст. 94 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років (звільнений 20.09.1996 року після відбуття строку покарання), засудженому 02.03.2004 року Апеляційним судом Донецької області за ч.2 ст. 345, ст.348, п.12, 13 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст.185, ч. 3 ст.357, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді довічного позбавлення волі. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.01.2018 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.09.2003 року по 27.01.2005 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - замінити покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням, у виді позбавлення волі на строк 20 (двадцять) років.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня заміни покарання у виді довічного позбавлення більш м`яким у виді позбавлення волі - з 2 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 3 квітня 2024 року о 16 год. 50 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3