Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/351/2024 Справа № 641/6233/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Красногвардійське, Бєлгородської області російської федерації, громадянина України,

з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за

адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 року за ч. 1 ст. 186, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 24.10.2023 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 185

КК України до 5 років позбавлення волі;

- 11.12.2023 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 185,

ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.09.2023 року приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за корисливі злочини проти власності, в період дії воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , біля 5-го під`їзду, побачивши раніше невідому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням фізичної сили, стоючи навпроти ОСОБА_7 яка знаходилась біля вхідних дверей під`їзду, обличчям один до одного, ОСОБА_5 схопив своєю правою рукою за праву кисть потерпілої, від чого у неї утворився синець на правій кисті, який є легким тілесним ушкодженням, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , схопив обома руками ОСОБА_7 за шию, чим спричинив синці на її шиї, які є легкими тілесними ушкодженнями, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, після чого, ОСОБА_5 відкрито, проти волі потерпілої шляхом ривку заволодів сумкою темно-синього кольору з біло-червоними вставками, яка знаходилась на правому плечі потерпілої, ринкова вартість якої не була визначена, в якій були грошові кошти у розмірі 620 гривень та її особисті речі, а саме: гребінець та дезодарант ТМ «DawnMist» - ринкова вартість яких не була визначена, зв`язка металевих ключів у кількості 3 шт.; упаковка сухих серветок ТМ «Ja!»; фіскальний чек від 30.08.2023 року; упаковка пігулок «Цитрамон-Дарниця» - які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, також паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , на викрадення яких у ОСОБА_5 , умислу не було. Від дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 впала на землю, отримавши тілесні ушкодження у вигляді саден в проекції обох колінних суглобів та синці на лівій гомілці, за механізмом тертя-ковзання, які є легкими тілесними ушкодженнями, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 отримавши можливість розпорядитись викраденим майном, з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 620 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, у скоєному розкаявся, та пояснив, що 01.09.2023 року приблизно о 24 год. 00 хв. він перебуваючи по АДРЕСА_3 заволодів жіночою сумочкою, в якій знаходились документи, гроші, особисті речі потерпілої. Вказану сумку він вирвав з рук потерпілої Больбот. Після зазначених обставин він заволодів грошовими коштами на суму 620 грн., які знаходились в сумці, інші речі викинув поблизу місця події. Також вказав, що він був затриманий неподалік від місця події співробітниками поліції, які попросили його пред`явити документи. Потім вони разом пройшли до місця події. де його впізнала потерпіла.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КК України не заперечувала. Також вказала, що цивільній позов в даному кримінальному провадженню нею не заявлено, оскільки матеріальна шкода була відшкодована. При ухваленні вироку суду покладався на розсуд суду.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йомукримінального правопорушення, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені та вони вважали недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкритому викрадення чужого майна (грабежі) поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

У відповідності до положень ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання судом визнається щире каяття.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання судом визнається вчинення злочину в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння..

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно, раніше судимий, останній раз вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Також, судом враховано, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 01.09.2023 року, тобто до призначення покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2023 року.

При визначенні покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

Зі змісту положень ч. 4 ст. 70 КК України вбачається, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує покарання, скоєння злочину проти власності, така його поведінка на думку суду свідчить про його стійку антисоціальну та кримінальну направленість і намагання забезпечити себе шляхом злочинної діяльності, а також враховує вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання з застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2023 року та покаранням за цим вироком, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного затримання 01 вересня 2023 року.

Скасувати арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.09.2023 року на тимчасово вилучене майно, під час проведення затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину за адресою: АДРЕСА_4 , в період часу з 05:08 до 05:58 в присутності понятих, а саме: грошові кошти у розмірі 622 грн., купюри номіналом: 2 шт. 200 грн; 1 шт. - 100 грн., 2 шт. 50 грн; 1 шт., - 20 грн.; металева монета номіналом 2 грн, які поміщені до сейф-пакету № WAR 1173650; жіночу сумку темно-синього кольору з червоно-білими вставками, в якій знаходились: ключі у кількості 3 шт., гребінець, фіскальний чек, дезодорант, сухі серветки, які поміщено до сейф пакету № SUD 3033569.

Речові докази: жіночу сумку темно-синього кольору з червоно-білими вставками, ключі у кількості 3 шт., гребінець, фіскальний чек, дезодорант, сухі серветки, грошові кошти у розмірі 620 грн., паспорт громадянки України та посвідчення на ім`я ОСОБА_7 які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 згідно розписки від 25.09.2023 року - вважати повернутими потерпілій.

Речовий доказ: металеву монету номіналом 2 грн., яка була передана на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно розписки від 27.09.2023 року - вважати повернутим обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1