Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/4673/24

Провадження № 1-в/635/270/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання- ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.03.2009 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 186 ч. 1 КК України до 50 годин ГР. Звільнений 05.06.2009 р. по кінцю строку.

- 29.10.2013 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 286 ч.2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

- 28.05.2014 року за ст. 185 ч.1, 28 ч.1, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі. Звільнений на підставі ст.1 п. «В» ЗУ «Про амністію у 2014 році».

- 25.02.2019 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст.190 ч.1, 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі

- 29.12.2020 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Звільнений із залу суду по відбуттю покарання.

- 23.11.2022 року за ст.27 ч.5, 358 ч.4, 70 ч.1, 71 ч.3 КК України до штрафу 17000 грн з позбавленням позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,

- 29.03.2023 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 1 року обмеження волі. Згідно ст. 71 КК України повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2022 року та остаточно призначено покарання 1 рік обмеження волі та позбавлення права керувати транспортними засобами на 09 місяців 30 днів. Штраф 17000,00 гривень виконувати самостійно

УСТАНОВИВ:

07 травня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Хролівький виправний центр (№140)». На момент подання клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відбув більше ніж 1/2 призначеного вироком суду строку покарання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2024 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

У судовому засіданні представник «Хролівського виправного центру (№140)» ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подання, вважаючи, що засуджений довів своє виправлення.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 березня 2023 року ОСОБА_6 засуджений за частиною 1 статті 389 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. Згідно статті 71 КК України повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2022 року та остаточно призначено покарання 1 рік обмеження волі та позбавлення права керувати транспортними засобами на 09 місяців 30 днів. Штраф 17

000,00 гривень виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання 27 липня 2023 року.

Кінець строку відбування покарання 27 липня 2024 року.

Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр(№140)» ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що станом на 01 травня 2023 року засуджений відбув більше ніж 1/2 призначеного вироком суду строку покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

До державної установи «Конотопський виправний центр (№130)» прибув 27 липня 2023 року за приписом Ніжинського РВ Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області. Мав одне стягнення, яке знято в установленому законом порядку, один раз заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, за час відбування покарання характеризувався посередньо.

На підставі рішення Центральної комісії Департаменту від 19.02.2024 року переведено для подальшого відбування покарання з державної установи «Хролівський виправний центр (№140)».

3 05.03.2024 року перебуває в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». Працевлаштований в господарчій обслузі установи, згідно ст. 60 КВК України, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі. Приймає активну участь в роботах з благоустрою державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», відноситься з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк. Порушень техніки безпеки не допускає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає.

Стягнень не має. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має 1 (одне) заохочення. Характеризується позитивно.

З довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він притягувався до дисциплінарної відповідальності у 2024 році за відмову виконувати роботи з благоустрою виправного центру, а також має два заохочення.

З довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 в ДУ «Хролівський виправний центр (№140)», засуджений ОСОБА_6 за весь період відбування покарання працевлаштований лише у квітні 2024 року в обслуговуючому персоналі установи на 0,25 ставки у зв`язку із виробничою необхідністю.

Відповідно до довідки, наданої бухгалтерією ДУ «Хролівський виправний центр (№140)», виконавчі листи на адресу установи не надходили, за весь час перебування в установі кошти із засудженого не утримувались.

Суд враховує також, що засуджений ОСОБА_6 протягом 2009 - 2022 років був шість разів засуджений за злочини, зокрема передбачені статтями 186, 286, 185, 190, 358 КК України та відповідно до вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 березня 2023 року засуджений за ч. 1 ст. 289 КК України до 1 року обмеження волі. Згідно ст. 71 КК України повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2022 року та остаточно призначено покарання 1 рік обмеження волі та позбавлення права керувати транспортними засобами на 09 місяців 30 днів. Штраф 17 000,00 гривень виконувати самостійно.

Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 притягувався до дисциплінарної відповідальності у 2024 році за відмову виконувати роботи з благоустрою виправного центру, що у свою чергу не характеризує особу, як таку, яка сумлінною поведінкою не довела своє виправлення.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме бездоганна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання. Проте, такої поведінки засудженого ОСОБА_6 протягом строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Таким чином, з огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого та його захисника з приводу того, що є обґрунтовані підстави для застосування до нього статті 81 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання, відношення до праці, суд констатує відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, тому дійшоввисновку про неможливість застосування до ньогоумовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як таке, що є передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 05 липня 2024 року.

Суддя ОСОБА_8