Справа № 953/1175/24
н/п 1-кс/953/1598/24
"28" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 лютого 2024 року, приблизно о 11 год. 00 хв., в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, з корисливих мотивів, з метою наживи та швидкого особистого збагачення незаконним шляхом, прибув до домоволодіння АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені вхідні двері проник до будинку, розташованому на території вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав особисте майно ОСОБА_5 , а саме: буксирувальний автомобільний трос, орієнтовною вартістю 500 грн., та садові ножиці, орієнтовною вартістю 800 грн.
Після чого ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину з викраденим майном, спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на орієнтовну загальну суму 1300 грн.
Крім того, 12 лютого 2024 року, приблизно о 11 год. 20 хв., в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, з корисливих мотивів, з метою наживи та швидкого особистого збагачення незаконним шляхом, прибув до домоволодіння АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через вікно проник до будинку, розташованому на території вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав особисте майно ОСОБА_6 , а саме:, сувенірний меч «катана», орієнтовною вартістю 2 000 грн., подовжувач та дріт, довжиною приблизно 30 м, гумові чоботи, загальною орієнтовною вартістю 400 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на орієнтовну суму 2 400 грн.
Після чого ОСОБА_4 намагався залишити місце скоєння злочину з викраденим майном, але був зупинений сторонніми особами на території вказаного домоволодіння.
Під час огляду місця події 12.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , з підвіконня кімнати даного будинку вилучений слід взуття.
12.02.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживає: АДРЕСА_2 ) затриманий в порядку ст. 208 КПК України. При цьому під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, у нього вилучені його кросівки чорного кольору 42 розміру з надписом на підошві «Modern».
12.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України, за фактом вчинення крадіжки майна ОСОБА_5 , та замаху на таємне викрадення майна ОСОБА_6 . Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою провину у інкримінованих йому злочинах визнав у повному обсязі та щиро каявся.
14.02.2024 згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави, строком до 10.04.2024.
Вказане майно знаходяться у Харківському РУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
На підставі викладеного, враховуючи те, що майно, вилучене 12.02.2024 під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, а саме : кросівки чорного кольору 42 розміру з надписом на підошві «Modern», відповідно до положень ст. 98 КПК визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно може бути використано як доказ злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, а тому виникла необхідність у його арешті.
Прокурор до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та просив його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та проти задоволення клопотання не заперечував.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання прокурора, з наступних підстав.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.02.2024 о 17 год. 23 хв. ОСОБА_4 затриманий, та здійснено обшук затриманої особи, в ході якого, згідно зазначеного протоколу, вилучено зазначено вище в клопотанні сторони обвинувачення майно.
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, з урахуванням положень ст. 116 КПК України, як встановлено вище, спрямовано поштою до суду клопотання про арешт майна, яке ухвалою слідчого судді від 16.02.2024 повернуто прокурору та встановлено строк в 72 год з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків. Вказану копію ухвали прокурором отримано 21.02.2024. Після усунення недоліків прокурором повторно 22.02.2024 спрямовано клопотання про арешт майна.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Постановами слідчої від 12.02.2024 вищевказані предмети визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, а тому з метою збереження речових доказів, вважає за необхідне накласти арешт на майно вилучене в ході затримання 12.02.2024 ОСОБА_4 .
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 12.02.2024 в ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: кросівки чорного кольору 42 розміру з надписом на підошві «Modern», до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити: Харківський РУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_7