ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/864/22 Номер провадження 11-кп/814/577/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000526 за апеляційною скаргою прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова-Царичанка Бєлгород-Дніпровського району Одеської області, громадянина України, будучи директором ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого за ч.5 ст. 191 КК України,

клопотання захисника задоволено та обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000526 повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті не вказано: які саме умисні дії вчиняв ОСОБА_8 , пов`язані з фактичним заволодінням чужим майном, не зазначено коли саме, у який спосіб та з якого саме моменту чуже майно почало перебувати у володінні ОСОБА_8 , тобто взагалі не зазначено яким чином і з якого моменту ОСОБА_8 нібито обернув відповідне майно на свою користь, що за змістом диспозиції ч.5 ст. 191 КК України є істотною ознакою розкрадання як такого, не доведено ані корисливого мотиву, ані корисливої мети. Тобто вважає, що обвинувальний акт не містить належного викладення формулювання конкретного обвинувачення, що може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого.

На ухвалу суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд дійшов помилкового висновку, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті є неконкретні і взаємосуперечливі.

Вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення відповідно до п.5 ст. 291 КПК України.

При цьому стверджує, що суд вийшов за межі підготовчого судового засідання, визначеного ст. 314 КПК України, оскільки надав оцінку суті обвинувачення.

В поданих запереченнях захисник ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку своєї апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, це подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, вид і розмір шкоди, завданої злочином, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, так як правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого злочину в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, проте, відносно формулювання обвинувачення та інших складових обвинувального акта немає в законі будь - яких застережень чи вимог, тобто зазначається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор. Спосіб же викладення формулювання обвинувачення та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який відповідно, до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд може повернути обвинувальний акт прокурору лише за наявності суттєвих недоліків у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, які можуть потягти за собою порушення права на захист з огляду на суперечливість або незрозумілість суті обвинувачення, від якого має захищатися особа.

Перевіривши матеріали справи та обвинувальний акт, колегія суддів не вбачає невідповідностей обвинувального акта вказаним вище вимогам закону, оскільки він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення.

Саме ж формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, містить дані щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми та мотиви вини.

При цьому, якщо вина є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу злочину, то мотив і мета факультативні ознаки суб`єктивної сторони складу злочину (оскільки вони не є обов`язковими для будь-якого складу злочину), водночас при визначенні складу конкретного злочину, передбаченого КК України, можуть бути обов`язковими, кваліфікуючими або привілейованими.

Якщо мотив та мета не зазначені у диспозиції статті (частини статті) Особливої частини КК України, то для кваліфікації злочину необхідно з`ясувати позицію законодавця при конструюванні суб`єктивної сторони складу даного конкретного злочину. Це відбувається за загальним правилом шляхом тлумачення норм КК України.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України, характеризується тільки умисною виною. Крім того, для суб`єктивної сторони цього злочину характерним є умисел і корисливий мотив.

Вказані ознаки, а саме: умисел, мотив та мета вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в обвинувальному акті зазначено.

При цьому, щодо мети злочину необхідно зазначити, що диспозиція ч.5 ст. 191 КК України не передбачає обов`язкового встановлення мети вчинення цього кримінального правопорушення, наявність чи відсутність у формулюванні цієї ознаки не впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення та відповідно не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

З огляду на вказане, колегія суддів не вбачає перешкод для призначення кримінального провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 до судового розгляду.

За таких підстав апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4