Дата документу 15.05.2024 Справа № 334/3234/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3234/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/279/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, має на утриманні малолітню дитину 2012 р.н., не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Перший заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2023 року, якою звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, закрито кримінальне провадження щодо нього.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при постановленні вказаної ухвали суду щодо ОСОБА_6 допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вважає, що головуючий у справі замість вирішення питань, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду, за клопотанням захисника дослідив медичний документ від 28 березня 2023 року №284 та дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 такої заохочувальної міри, як звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Однак, судом не враховано положення ст.ст.91, 349, 358 КПК України та належним чином не з`ясовано чи дійсно ОСОБА_6 страждав на захворювання з діагнозом «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження в умовах стаціонару, що передбачено відповідними нормативними актами.

Таким чином вважає, що суд не мав права досліджувати вказаний медичний документ, який поклав в основу свого рішення.

Згідно з ухвалою суду, в провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя знаходиться обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, так як він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії. Обвинувачений підтримав клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.

Так, положеннями ч.4 ст.309 КК України визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Положення вказаної норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов: добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; особою розпочато лікування від наркоманії. При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Для правильного застосування положень ч.4 ст.309 КК України суд першої інстанції мав встановити чи страждав ОСОБА_6 на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обвинуваченому було встановлено діагноз «наркоманія».

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час підготовчого судового засідання захисник звернулась до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, як такого, що у період з 19 жовтня 2022 року по 24 лютого 2023 року пройшов курс психо-соціального відновлення особистості в ГО «Запорізький центр здорової молоді».

Крім того, з 13 березня 2023 року по 28 березня 2023 року ОСОБА_6 пройшов курс противорецидивного лікування у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, що підтверджується довідкою №281 від 28 березня 2023 року.

При цьому суд першої інстанції погодився з доводами сторони захисту, вказавши на добровільне звернення ОСОБА_6 до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії.

Разом з тим, суд належним чином не з`ясував, чи дійсно ОСОБА_6 був встановлений діагноз «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року №306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 листопада 1997 року.

В свою чергу, в довідці, наданій КНП «Обласний клінічний заклад надання психіатричної допомоги» ЗОР №281 від 28 березня 2023 року, зазначено, що ОСОБА_6 пройшов курс противорецидивного лікування з 13 березня 2023 року по 28 березня 2023 року з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, канабіоїдів, психостимуляторів, алкоголю, синдром залежності.

Отже, в зазначеній довідці відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 був встановлений діагноз «наркоманія», що є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Викладене узгоджується із висновками, викладеними в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 29 листопада 2021 року у справі №357/11205/19.

Отже, судом першої інстанції не було з`ясовано всіх обставин, що мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала суду на підставі ст.ст.407, 409, 410, 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню.

Діючи в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки, тому, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій ухвалі апеляційного суду, повно та всебічно дослідити обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2023 року, якою звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, закривши кримінальне провадження відносно нього, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4