УХВАЛА

12 березня 2024 року

м. Київ

справа № 333/5307/17

провадження № 13-7зво24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянула заяву засудженого ОСОБА_18 про перегляд вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), за виключними обставинами і

встановила:

Як убачається з матеріалів провадження за заявою та наявних у Верховному Суді даних, за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року, ОСОБА_18 засуджено за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_18 подав касаційну скаргу, яку Касаційний кримінальний суд Верховного Суду ухвалою від 03 серпня 2022 року повернув у зв`язку з неусуненням недоліків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в остаточному рішенні від 16 листопада 2023 року в справі «Булькач та інші проти України» (заява № 68847/14 та 8 інших заяв, у тому числі заява ОСОБА_18 № 60093/21) констатував порушення ст. ст. 3 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) через неналежні умови тримання під вартою та відсутність в національному законодавстві ефективного засобу юридичного захисту у зв`язку з цим. На підставі цього ЄСПЛ присудив заявнику ОСОБА_18 4 тис. 100 євро як відшкодування шкоди.

Посилаючись на вказане рішення ЄСПЛ, ОСОБА_18 звертався до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами вироку суду першої інстанції, оскільки вважає, що призначене йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців є занадто суворим, а констатоване порушення Конвенції є підставою для зміни оскаржуваного рішення та пом`якшення призначеного йому покарання.

Оскільки при зверненні не було дотримано вимог ст. 462 КПК, ухвалою судді Великої Палати 25 січня 2024 року подану заяву залишено без руху й надано строк для усунення допущених недоліків.

На виконання цієї ухвали ОСОБА_18 надіслав нову ухвалу, в якій він просить переглянути вирок місцевого суду стосовно нього у справі № 333/5307/17, посилаючись на те, що ухвалення ЄСПЛ рішення є«нововиявленою» обставиною.

Враховуючи, що відповідно до ст. 459 КПК провадження за нововиявленими і виключними обставинами є окремими видами екстраординарної процедури перегляду судових рішень, беручи до уваги зміст мотивів і підстав оскарження, наведених у заявах ОСОБА_18 , Велика Палата розцінює його звернення як таке, що подане з підстав, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК (оскільки ухвалення ЄСПЛ рішення може бути підставою для перегляду саме за виключними, а не нововиявленими обставинами).

Перевіривши наведену заяву, Велика Палата дійшла висновку, що у відкритті провадження за нею слід відмовити з огляду на таке.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК виключною обставиною перегляду судових рішень, що набрали законної сили є встановлення міжнародною судовою установою юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

16 листопада 2023 року ЄСПЛ у справі «Булькач та інші проти України» констатував порушення стосовно ОСОБА_18 статей 3 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через неналежні умови тримання під вартою та відсутність в національному законодавстві ефективного засобу юридичного захисту у зв`язку з цим.

Як слідує з рішення у справі заявника (заява № 60093/22 від 01 грудня 2021 року), предметом перевірки ЄСПЛ були скарги ОСОБА_18 на те, що камера була заражена паразитами/гризунами, відсутність свіжого повітря, відсутність або неналежна якість гігієнічних засобів, відсутність або недостатня кількість прогулянок на свіжому повітрі, відсутність або погана якість постільної білизни, відсутність приватності під час користування туалетом, цвіль або бруд у камері, відсутність або обмежений доступ до душу, пасивне паління, відсутність туалетних засобів.

Отже, рішенням ЄСПЛ були встановлені порушення конвенційних прав заявника, які пов`язані із умовами тримання його під вартою, і у зв`язку із констатацією цих порушень положень Конвенції, ЄСПЛ присудив ОСОБА_18 4 тис. 100 євро компенсації.

Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 459 КПК Велика Палата Верховного Суду має право переглянути судові рішення та за наявності для цього підстав втручатися в них у випадку, зокрема, коли міжнародна судова установа, юрисдикція якої визнана Україною, встановить порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Повторний розгляд справи може бути адекватним способом поновлення прав заявника, порушення яких визнано рішенням ЄСПЛ, у тому випадку, якщо рішення ЄСПЛ спонукає до висновку, що оскаржені рішення національних судів були предметом перевірки міжнародної судової установи і суперечать Конвенції.

Натомість у справі «Булькач та інші проти України» ЄСПЛ не оцінював судові рішення за результатами кримінального провадження на національну рівні та не робив висновку про порушення права на справедливий судовий розгляд під час розгляду та вирішення по суті кримінальної справи № 333/5307/17.

Зважаючи на викладене немає правових підстав для відкриття провадження за заявою ОСОБА_18 про перегляд вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року за виключними обставинами у зв`язку зі встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, а твердження заявника про протилежне є неспроможними.

Ураховуючи наведене, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_18 слід відмовити.

Керуючись статтями 459, 462, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду

ухвалила:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_18 про перегляд вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року щодо нього за виключними обставинами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_10

ОСОБА_3 ОСОБА_11

ОСОБА_4 ОСОБА_12

ОСОБА_5 ОСОБА_13

ОСОБА_6 ОСОБА_14

ОСОБА_7 ОСОБА_15

ОСОБА_8 ОСОБА_16

ОСОБА_9 ОСОБА_20