Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4674/21
Провадження № 1-кс/552/747/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт на майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням Відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області під процесуальним керівництвом Полтавської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000417 від 11.08.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, за таких обставин.

У період часу із 22.06.2018 по 11.01.2020, діючи з єдиним прямим продовжуваним умислом, корисливим мотивом і метою систематичного одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_6 , а також за попередньою змовою з останнім, керівник відділу правового забезпечення філії «Полтавське головне регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним, що ОСОБА_6 не мав статусу та не виконував у відповідний період повноважень розпорядника майна, керуючого санацією чи ліквідатора ПАТ БК «Букрос» у справі № 18/257, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, ініціював у програмному комплексі «ПриватДоговір» створення та розгляд 33 заявок на виділення коштів у межах щомісячного бездоговірного ліміту витрат на супровід операційної діяльності філії «Полтавське головне регіональне управління» АТ КБ «ПриватБанк» для оплати на користь ОСОБА_6 грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна та витрат арбітражного керуючого при виконання повноважень розпорядника майна у справі № 18/257 за період із січня 2017 року по грудень 2019 року включно, за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-XII від 14.05.1992, забезпечивши долучення до них для створення видимості легітимності та обґрунтованості запитуваних виплат сканокопій рахунків, фіскальних чеків про придбання пального як підтвердження понесення відповідних витрат у цей проміжок часу, актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), фіскальних чеків про придбання пального, інших документів, та безпосередній супровід у службовому листуванні, зокрема, в системі електронного документообігу АТ КБ «ПриватБанк» СЕД «ПриватДок», процесу погодження та затвердження зазначених заявок. У результаті вчинених за пособництва ОСОБА_6 протиправних дій керівника відділу правового забезпечення АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам державного банку АТ КБ «ПриватБанк» у вигляді завданої внаслідок безпідставних виплат у період із 02.07.2018 по 11.01.2020 на користь ОСОБА_6 грошових коштів як грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого ПАТ БК «Букрос» в господарській справі № 18/257 майнової шкоди в загальному розмірі 321469,95 грн.

Вказував, що в кримінальному проваджені повідомлено ОСОБА_5 про підозру у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам юридичної особи, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України; ОСОБА_6 про підозру в пособництві зловживанню службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам юридичної особи, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчий вказував, що 25.03.2024 до матеріалів досудового розслідування долучено наданий потерпілим у кримінальному провадженні АТ КБ «ПриватБанк» цивільний позов у кримінальному провадженні про солідарне стягнення з підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 завданої державному банку майнової шкоди в розмірі 321469,95 грн.

При цьому розслідуванням отримано відомості про наявність у підозрюваних активів, що можуть бути арештовані з метою забезпечення відшкодування завданої інкримінованим кримінальним правопорушенням шкоди.

Слідчий зазначав, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 25.03.2024 у справі № 552/4674/21 задоволено відповідне клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт, зокрема, на належний на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером 080 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження даного майна та вчинення реєстраційних дій щодо нього.

26.03.2024 вказане судове рішення щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій звернуто слідчим до виконання шляхом особистого подання до Департаменту з питань реєстрації ( АДРЕСА_2 ).

Попри викладене, 28.03.2024 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на підставі договору дарування № 1301 від 28.03.2024 проведено державну реєстрацію права власності на зазначений об`єкт житлової нерухомості за дружиною підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (вчинений Центральним актовий запис про шлюб № НОМЕР_2 від 09.06.2001, свідоцтво про шлюб ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В своєму клопотанні просив накласти в кримінальному провадженні № 0000417 від 11.08.2020 арешт на зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши здійснення відчуження даного майна та вчинення реєстраційних дій щодо нього; на зареєстрований на праві власності за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером 080 за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши здійснення відчуження даного майна та вчинення реєстраційних дій щодо нього.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, приходить до такого висновку.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України), застосування яких в силу норм ст. 132 КПК України не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Наданими до слідчого судді матеріалами підтверджено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000417 від 11.08.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Також встановлено, що 25.03.2024 до матеріалів досудового розслідування долучено наданий потерпілим у кримінальному провадженні АТ КБ «ПриватБанк» цивільний позов у кримінальному провадженні про солідарне стягнення з підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 завданої державному банку майнової шкоди в розмірі 321469,95 грн.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 25.03.2024 у справі № 552/4674/21 задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт, зокрема, на належний на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером 080 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження даного майна та вчинення реєстраційних дій щодо нього.

Встановлено, що 26.03.2024 вказане судове рішення щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій звернуто слідчим до виконання шляхом особистого подання до Департаменту з питань реєстрації ( АДРЕСА_2 ).

Разом з тим, 28.03.2024 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на підставі договору дарування № 1301 від 28.03.2024 проведено державну реєстрацію права власності на зазначений об`єкт житлової нерухомості за дружиною підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (вчинений Центральним актовий запис про шлюб № НОМЕР_2 від 09.06.2001, свідоцтво про шлюб ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Укладення вказаного безоплатного правочину між чоловіком та дружиною в короткий проміжок часу після набуття статусу підозрюваного в кримінальному провадженні та подання в ньому цивільного позову є очевидно недобросовісними діями. У постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №6?605цс16 викладено висновок, що відчуження майна, на яке був накладений арешт, порушує публічний порядок, навіть якщо така заборона з тих чи інших причин не була зареєстрована у відповідному реєстрі.

Також слідством встановлено, що ОСОБА_8 07.02.2024, у період шлюбу з ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу набуте право власності на об`єкт житлової нерухомості вартістю 20000 грн з реєстраційним номером 080 за адресою: АДРЕСА_3 .

Виходячи із закріпленої у ст. 60 СК України презумпції права спільної сумісної власності подружжя на майно набуте ним за час шлюбу, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та підозрюваному ОСОБА_5 .

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Положеннями ч. 6 цієї ж статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт на майно є необхідним накласти з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) державному банку.

Необхідність запитуваного арешту майна обґрунтовується реальним ризиком приховування та відчуження, у разі невжиття запитуваного заходу забезпечення кримінального провадження, підозрюваними, які мають значний досвід юридичної практики та підозрюються у вчиненні корупційного злочину шляхом обману, належних їм активів задля уникнення відповідальності та звернення стягнення на це майно.

Слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти в кримінальному провадженні № 0000417 від 11.08.2020 арешт на:

1.зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши здійснення відчуження даного майна та вчинення реєстраційних дій щодо нього;

2.зареєстрований на праві власності за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером 080 за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши здійснення відчуження даного майна та вчинення реєстраційних дій щодо нього.

Арешт діє до його скасування у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1