Справа № 738/2068/23
№ провадження 1-кп/738/27/2024
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000261 від 27 вересня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кудрівка Сосницького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, військовослужбовця, учасника бойових дій, раніше не судимого,

обвинуваченого за частиною другою статті 286 КК України,

за участю :

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2023 № 51 лейтенанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2023 № 145 лейтенант ОСОБА_3 вважається таким, що справи та посади офіцеру резерву 58 запасної роти військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

26.09.2023 о 18 годині 26 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN CADDY 1.9 SD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись в місті Мена Корюківського району Чернігвської області по вулиці Чернігівський шлях у напрямку вулиці Шевченка, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення п. 2.3 б та п, 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, під час повороту ліворуч в напрямку вулиці Шевченка, не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку рівнозначною дорогою, та навпроти будинку АДРЕСА_2 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася забійною раною, крововиливом в шкірно-м`язевий лоскут голови лівої лобної ділянки, перелом кісток основи черепа, субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку; скелетної травми, яка поєднує: відкритий перелом кісток лівої гомілки в нижній третині, садна по передній поверхні лівої гомілки, по зовнішній поверхні лівого стегна, в лівій здухвинній ділянці, по зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, по передній поверхні лівого ліктьового суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 153 від 16.11.2023 відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня з ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 . Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок набряку головного мозку.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою) та п. 16.13 (перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи ліворуч) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її наслідками.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснив, що 26 вересня 2023 року він керував автомобілем VOLKSWAGEN CADDY в місті Мена по вулиці Чернігівський шлях та здійснюючи поворот на вулицю Шевченка відчув удар. Розвернувшись та зупинившись на узбіччі він помітив лежачого велосипедиста. Підійшовши до нього він побачив що останній травмований. Він надав допомогу на місці, викликав швидку. Потім приїхали поліцейські. На місці події він був весь час. Бачив, як потерпілого забрала швидка. У вчиненому щиро кається, просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. На даний час перебуває в лавах ЗСУ куди пішов добровольцем 28 квітня 2022 року.

ІІІ. Позиція потерпілої сторони.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що в день події її покійний чоловік поїхав по справах, але довго не повертався. Згодом зателефонували рідні повідомили про те що трапилося. Вин відразу поїхав на місце ДТП.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що про загибель батька дізналася від матері та брата. Для неї це було велике емоційне потрясіння.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонували з поліції та повідомили про загибель батька. Він відразу поїхав на місце ДТП. Бачив все на місці.

ІV. Оцінки суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину а також добровільне відшкодування заподіяної майнової шкоди та часткове відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілим.

При цьому, в даній ситуації Суд враховує, що згідно зі статтею 66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

Так, в зазначених правовідносинах обвинувачений вину у вчиненні злочинів визнав повністю, виходячи із його пояснень прослідковується, те що він бажає виправити ситуацію, яка виникла внаслідок його дій, а тому Суд розцінює поведінку обвинуваченого, як щире каяття.

Активне сприяння розкриттю злочину виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Також, стороною захисту надано суду платіжні інструкції про переках готівки, з яких вбачається, що ОСОБА_3 на адресу потерпілої ОСОБА_7 здійснено грошовий переказ в сумі 9 020 гривень на відшкодування манової шкоди та 50 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, на адресу потерпілої ОСОБА_8 здійснено грошовий переказ в сумі 50 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та потерпілого ОСОБА_9 здійснено грошовий переказ в сумі 25 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:

1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК є тяжким необережним злочином;

2. наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

4. наявність постійного місця проживання, формально позитивну характеристику за таким, позитивну характеристику за місцем проходження військової служби;

5. наявність обставин, які пом`якшують покарання;

6. те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;

7. позицію потерпілої сторони, яка наполягає на призначенні реального терміну покарання.

Конституція України та закони України покликані охороняти не лише конкретного громадянина, а й суспільство в цілому, в той час як людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 09.06.2005), так і в справі Фрізен проти Росії (рішення від 24.03.2005) Суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним. У справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16.10.2008) Суд вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до статті 50 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищевикладені обставини, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченому повинна бути обрана у межах санкції інкримінованої статті у виді реального позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами, яке буде необхідним, справедливим, достатнім та призначене в межах, встановлених у санкції частини другої ст. 286 КК України з урахуванням Загальної частини КК України і зокрема обставин, передбачених ст.65 КК України.

Суд обов`язково наголошує, що в питанні призначення покарання (як основного, так і додаткового), він реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і Суд вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи.

Так, до підстав для судового розсуду належать: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми (з використанням слів «може», «вправі»); юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення (наприклад, «особа винного», «щире каяття» тощо); оціночні поняття (наприклад, при врахуванні пом`якшуючих чи обтяжуючих обставин - статті 66, 67 КК, визначенні можливості виправлення засудженого без відбування покарання - стаття 75 КК); індивідуалізація покарання (визначення виду і розміру міри державного примусу).

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 1 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к.

У зв`язку із чим Судом і було обрано вид покарання, який необхідно застосувати до обвинуваченого.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 9 020 гривень 00 копійок у рахунок відшкодування майнової шкоди та 400 000 гривень моральної шкоди.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 400 000 гривень моральної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 200 000 гривень моральної шкоди.

При розгляді заявлених цивільних позовів Суд враховує, що обвинувачений їх визнав частково та здійснив повне відшкодування спричиненої майнової шкоди та часткове відшкодування спричиненої моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 в частині стягнення з ОСОБА_3 9 020 гривень 00 копійок у рахунок відшкодування майнової шкоди необхідно залишити без розгляду.

В свою чергу, виходячи із змісту частини другої статті 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що потерпілим внаслідок злочину було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях з приводу втрати близької людини, що полягають в глибокому потрясінні і повсякчас триваючому душевному болі, вимушеній зміні життєвого укладу. Погіршенні психічного стану та порушенні нормального способу життя.

Наведені вище обставини були встановлені в судовому засіданні.

Беручи до уваги викладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, тяжкість вимушених змін у їхньому житті, час та зусилля, необхідні для відновлення психологічного стану здоров`я, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що розмір відшкодування достатній для компенсації завданої ОСОБА_7 моральної шкоди, з урахування вже відшкодованої суми необхідно визначити в сумі 250 000 гривень 00 копійок, розмір відшкодування достатній для компенсації завданої ОСОБА_8 моральної шкоди, з урахування вже відшкодованої суми необхідно визначити в сумі 250 000 гривень 00 копійок, розмір відшкодування достатній для компенсації завданої ОСОБА_9 моральної шкоди, з урахування вже відшкодованої суми необхідно визначити в сумі 125 000 гривень 00 копійок.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в сумі 6 290 гривень 24 копійки необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешт накладений на автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY 1.9 SD, реєстраційний номер НОМЕР_2 ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігів від 03 жовтня 2023 року та арешт накладений на велосипед «AUTHOR» ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігів від 09 жовтня 2023 року необхідно скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні: автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY 1.9 SD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику ОСОБА_12 , велосипед «AUTHOR», який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_7 , уламки скла лівої передньої блокади автомобіля, фрагменти лакофарбового покриття з проїзної частини, зішкріб лакофарбового покриття з самого автомобіля автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY 1.9 SD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються в камері речових доказів ГУНП в Чернігівській області знищити, двоє кросівок потерпілого ОСОБА_11 вважати повернутими ОСОБА_9 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 6 290 (шість тисяч двісті дев`яносто) гривень 24 копійки процесуальних витрат на залучення експертів.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 125 000 (сто двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Арешт накладений на автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY 1.9 SD, реєстраційний номер НОМЕР_2 ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігів від 03 жовтня 2023 року та арешт накладений на велосипед «AUTHOR» ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігів від 09 жовтня 2023 року - скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні: автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY 1.9 SD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику ОСОБА_12 , велосипед «AUTHOR», який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_7 , уламки скла лівої передньої блокади автомобіля, фрагменти лакофарбового покриття з проїзної частини, зішкріб лакофарбового покриття з самого автомобіля автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY 1.9 SD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються в камері речових доказів ГУНП в Чернігівській області знищити, двоє кросівок потерпілого ОСОБА_11 вважати повернутими ОСОБА_9 .

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1