ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3985/24
провадження № 1-кс/753/771/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дарницької окружної прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із скаргою у порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Дарницької окружної прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга мотивована тим, що заявник звернувся до Дарницької окружної прокуратури міста Києва із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, в якій просив внести відомості до ЄРДР стосовно прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 у зв`язку із вчинення дій, які мають ознаки злочину.

Оскільки відомості з вказаної заяви до ЄРДР не внесено заявник звернувся до суду із скаргою та таку бездіяльність.

Скаржник у судовому засіданні підтримав подану скаргу та просив її задовольнити

Представник Дарницької окружної прокуратури міста Києва у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином. Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому слідчий суддя вважає можливим ухвалити рішення по суті скарги у відсутність прокурора.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, заслухавши пояснення скаржника, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 подав до Дарницької окружної прокуратури міста Києва заяву від 14 лютого 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, вчиненого на думку заявника прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 за фактом невиконання нею ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року.

Станом на день подання скарги та її розгляду, інформацію про внесення відомостей за заявою заявником не отримано.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто сама заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 16 Закону України «Про прокуратуру» визначені гарантії незалежності прокурора, які забезпечуються, зокрема, особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності; забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора.

Частиною 2 цієї статті унормовано, що здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Під час розгляду скарги встановлено, що заявник звернувся до Дарницької окружної прокуратури міста Києва із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення прокурором цієї ж прокуратури, яка є процесуальним керівником у цьому кримінальному провадженні, проте на думку слідчого судді факти, викладені у заяві, не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а про намагання заявника у позапроцесуальний спосіб, передбачений КПК України, оскаржити рішення та дії (бездіяльність) уповноважених осіб в рамках кримінального провадження. Наведене підтверджується також тим, що із вказаною заявою скаржник звернувся саме до Дарницької окружної прокуратури міста Києва, хоча досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівниками правоохоронних органів здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань.

Як свідчать надані скаржником документи, заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення листом Дарницької окружної прокуратури міста Києва від 26 лютого 2024 року направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

У зв`язку з чим, вважаю, що підстави для прийняття та внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР та відповідно зобов`язання уповноважену особу вчинити такі дії відповідно до ст. 214 КПК України, відсутні.

Відтак, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 28, 303, 306, 307, 308 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дарницької окружної прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1