Єдиний унікальний номер 448/155/24
Провадження № 1-кп/448/91/24
В И Р О К

Іменем України

09.05.2024 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 21 грудня 2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Мостиська Другі Мостиського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, одруженого, інвалідності не має, непрацююючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово притягнутим, згідно постанов Мостиського районного суду Львівської області від 30.03.2023, 20.09.2023, 07.12.2023 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.ч., 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, щодо своєї дружини ОСОБА_5 , вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

2. ОСОБА_3 20 грудня 2023 року близько 10.00 год., перебуваючи за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив з останньою конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, погрозах фізичною розправою, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілою, що призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдало шкоди психологічному здоров`ю останньої.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_5 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ІІ. Позиція учасників

3. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, що наведені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив не застосовувати суворої міри покарання, доповнив, що зробив для себе відповідні висновки. Критично оцінює свої дії, на даний час з дружиною помирився і не конфліктує. Згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без дослідження доказів, якими підтверджуються встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також згідний із встановленими обмеженнями оскарження вироку за результатами розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

4. Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, вказані в обвинувальному акті. Зазначила, що ОСОБА_3 просив у неї вибачення, вона пробачила йому, на даний час конфлікти між ними відсутні, претензій до обвинуваченого не має, просила суворо не карати.

ІІІ. Оцінка Суду

5. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не оспорює обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку обвинуваченого, та, роз`яснивши йому положення КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме: про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

6. Суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої, дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого, як особу.

7. Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

8. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

9. Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

10. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

11. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за статтею 126-1 КК, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

12. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

ІV. Призначення покарання

13. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

14. Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

15. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

16. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

17. Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

18. Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

19. Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується предмет посягання, характер діянь, способу, місця, часу та тяжкості злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого, мотиви та мету злочину, що ОСОБА_3 раніше не судимий, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, висловив жаль з приводу вчиненого діяння, вказав, що зробив для себе відповідні висновки і готовий нести призначене покарання, враховуючи його стан здоров`я на обліку психоневрологічному диспансері не перебуває, на обліку в наркологічному диспансері перебуває, інвалідності не має, роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину.

20. З огляду на викладене, та, враховуючи позицію прокурора, який просив призначати покарання для обвинуваченого у виді 160 год. громадських робіт, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а водночас запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами, буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України за ст. 126-1 КК України у виді 150 год. громадських робіт.

21. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.69 КК України, суд не вбачає.

22. Суд приходить до переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

23. Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

24. Цивільний позов по справі не заявлявся.

25. Під час проведення досудового розслідування витрати на залучення експертів відсутні.

26. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

27. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

у х в а л и в:

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

2. Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

3. Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

4. Речові докази у кримінальному провадженні:

4.1. постанови Мостиського районного суду Львівської області від 30.03.2023 року, 20.09.2023 року, 07.12.2023 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП зберігати при матеріалах кримінального провадження.

5. Процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

6. Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

7. Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

8. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

9. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею в нарадчій кімнаті 09.05.2024.

Суддя ОСОБА_6