Справа № 482/2365/23
Номер провадження 1-кп/482/82/2024
В И Р О К

Іменем України

29 березня 2024 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000264 від 04.08.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Турійськ, Турійського району Волинської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців не маючого, з середньою освітою, не працюючого раніше судимого:

- Новоодеським районним судом Миколаївської області від 11.10.2010, за ч.2 ст.69, ст.307 КК України, вид покарання: позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з умовним строком на 3 роки;

- Новоодеським районним судом Миколаївської області від 04.10.2011, за ч.1 ст.71, ст.185 КК України, вид покарання: позбавлення волі строком на 5 років;

- Новоодеським районним судом Миколаївської області від 22.03.2012, за ч.3 ст.70, ч.4 ст.71, ст.185 КК України, вид покарання: позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці;

- Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 27.12.2017 за ч.1 ст.396 КК України, вид покарання: позбавлення волі строком на1 рік 6 місяців, на підставі ч.2 ст.71 КК України остаточне покарання 1 рік 10 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Крім того, підпунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

На початку липня 2023 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 , на околиці м. Нова Одеса Миколаївського району Миколаївської області, знайшов бойові патрони калібру 5,45 мм. у кількості 26 штук. Знаходячись у вказаному місці маючи прямий умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , шляхом привласнення знайденого, придбав боєприпаси.

У подальшому ОСОБА_4 , придбані боєприпаси переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 де незаконного зберігав їх до 22.08.2023 року.

22.08.2023 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні спальної кімнати виявлено та вилучено 26 патронів, які є боєприпасами - 5,45 мм проміжними патронами (5,45x39 мм), придатними до стрільби, з яких: 20 (двадцять) патронів - із кулею зі сталевим осердям; 3 (три) патрона - із бронебійною кулею «БС».

Таким чином, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

28 березня 2024 року між прокурором Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, є правильною.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим - ч.1 ст.263 КК України, віднесене до тяжкого злочину у наслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, надані йому законом, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені. Крім цього, обвинувачений стверджував, що вищевказана угода про визнання винуватості укладена ним із прокурором добровільно, в присутності захисника, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертиз висновки яких покладено в основу обвинувачення.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.03.2024 року, укладену між прокурором Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК та призначити узгоджене покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, які передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області:

24 (двадцять чотири) патрона (2 із яких у демонтованому стані); 2 (дві) стріляні гільзи, після експертного дослідження запаковані до первинного упакування, відкривна частина якого опломбована биркою «Об`єкт дослідження» із написами: «До висновку експерта №СЕ-19/115-23/11698-БЛ, від 24.08.2023 року. 24 (двадцять чотири) патрона (2 із яких у демонтованому стані); 2 (дві) стріляні гільзи. ВП №6 МРУП ГУНП в Миколаївській області. О/д - 505БЛ», (квитанція №152 від 25.08.2023 року) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/115-23/11698-БЛ, від 24.08.2023 року, за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», у загальній сумі 1195 (одна тисяча дев`яносто п`ять) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1