Копія Справа №678/297/24
Провадження №1-кп-678-61/24
ВИРОК

МЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в селищі Летичів матеріали кримінального провадження за №0000033 від 27.02.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Міньківка, Артемівського району Донецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, солдата, учасника бойових дій, інвалідності немаючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» і Закону України «Про Національну гвардію України» працівником правоохоронного органу, у порушення вимог ст.ст.68, 92 Конституції України, п.п.2, 5-1, 16-18 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», п.п.1.10, 2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху», у грудні 2022 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи у орендованій квартирі за невстановленою досудовим розслідуванням адресою у АДРЕСА_1 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення водія, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та надає право, з метою його подальшого використання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи у вказаній квартирі та маючи доступ до персонального комп`ютера та принтера марки «Epson» моделі «L800» із спеціалізованим лотком та програму «Card Maker», завантажив із мережі Інтернет на комп`ютер шаблон посвідчення водія, до якого особисто вніс свої анкетні дані, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також відомості про наявність категорії «В», після чого роздрукував створений ним шаблон із неправдивою інформацією на пластиковій картці із наявними зображеннями серійних номерів, вихідних даних підприємства виробника та знаків даних персоналізації бланків і таким чином підробив посвідчення водія, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, містить ознаки повної технічної підробки та виготовлене за допомогою знакодрукуючого пристрою способом термодруку.

Крім того, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та працівником правоохоронного органу, у порушення вимог ст.ст.68, 92 Конституції України, п.п.2, 5-1, 16-18 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», п.п.1.10, 2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху», ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, достовірно знаючи, що посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_2 від 08.12.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановленому законом порядку він не отримував, з метою підтвердження права керування транспортним засобом марки «AUDI 80», р.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору, 26.02.2023 року, о 15 год. 30 хв., перебуваючи на автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Ізварине», 320 км, на стаціонарному посту « Бохни » у с.Бохни, Летичівської територіальної громадяни Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виконуючи законну вимогу працівників сектору реагування патрульної поліції ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вважаючи що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу, задля посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування вказаним транспортним засобом, пред`явив та надав для перевірки (умисно використав) завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.12.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якого внесено дані про особу останнього та з відміткою про дозвіл на керування транспортними засобами категорії «В», яке не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, і таким чином використав завідомо підроблений документ.

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України (підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, та використання завідомо підробленого документа).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду показання, про те, що всі обставини зазначені у обвинувальному акті він визнає в повному обсязі, нічого не оспорює та підтверджує їх. Його показання є добровільними, правдивими та істинними. Свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень він визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення за свої дії, обіцяє більше такого не робити та просить суд його суворо не карати.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України (підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, та використання завідомо підробленого документа).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою, повністю визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання та місцем несення служби характеризується виключно позитивно, що відповідно пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання: за ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень; за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В силу ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 коп., а саме за проведення судово-технічної експертизи документів висновок експерта №СЕ-19/123-23/2310- ДД від 02.03.2023 року (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-23/2310- ДД від 02.03.2023 року) (Т.1 а.с.31-35), які обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодовані в повному обсязі відповідно до наданої ним квитанції monobank №Е2ТМ-36ХВ-8АКЕ-2647 від 21.03.2024 року.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В силу ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- вилучене 26.02.2023 року посвідчення водія НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке поміщене до сейф-пакету PSP 1107002, - після набрання вироком законної сили, знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 28.02.2023 року (ЄУН справи №678/287/23, провадження №1-кс-678-107/23). (Т.1 а.с.25-26, 36);

- DVD-R лазерний диск з копією відеозаписів із нагрудних боді-камер працівників поліції, які 26.02.2023 року здійснювали перевірку автомобіля під керуванням ОСОБА_4 та яким останній пред`явив підроблене посвідчення водія, - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.55-57).

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1