Справа №:755/6906/23
Провадження №: 1-в/755/101/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання фахівця ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про заміну ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу на громадські роботи, виправні роботи або позбавлення волі,

за участю: представника органу пробації ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

29.01.2024 фахівець ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася з поданням про заміну покарання ОСОБА_4 у зв`язку з несплатою ним штрафу відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2023 року. Представник органу пробації у судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного подання.

Особа, стосовно якої вирішується подання, в судове засідання також не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, а також ст. 28 КПК України, відповідно до якої кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.

Вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КВК України засуджений зобов`язаний виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України. Положеннями ч. 1 ст. 26 КВК України встановлено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Згідно ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. Кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 309 КПК України, за який було засуджено ОСОБА_4 , карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років. У разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати, суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах: від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення злочину середньої тяжкості; від п`яти до десяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину; від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину. Якщо під час розрахунку строку позбавлення волі цей строк становить більше встановлених цією частиною статті меж, суд замінює покарання у виді штрафу покаранням у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений для злочину відповідної тяжкості цією частиною статті.

Крім того, законодавцем встановлено, що підставою заміни судом штрафу на покарання у виді позбавлення волі настає тоді, коли має місце несплата штрафу в розмірі «понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання», та відсутності підстав для розстрочки, що не може бути застосовано, оскільки передбачене ч.1 ст.309 КК України покарання карається штрафом «до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Необґрунтованим є клопотання про заміну штрафу виправними роботами, оскільки за вироком суду засуджений не працює, а органом пробації не надані суду відомості, що ОСОБА_4 на теперішній час офіційно працевлаштований та є платником обов`язкових податків. Для заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт необхідно встановити чи може даний вид покарання призначатися до даної особи, з урахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України.

Згідно до ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

При цьому, до подання не додано жодного підтвердження того, що ОСОБА_4 не є інвалідом першої або другої групи, а також не є військовослужбовцем строкової служби та оскільки ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився суд позбавлений можливості з`ясування обставин, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України.

Крім того, заявником не надано матеріали особової справи засудженого, а матеріали подання не містять запитів до отримувача коштів на рахунок якого власне мали надійти грошові кошти від засудженого за вироком суду та жодних доказів про те, що фахівцем належним чином здійснювалось повідомлення ОСОБА_4 про обов`язок останнього щодо сплати штрафу, та яке було отримано останнім.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що подання уповноваженого представника органу пробації задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 53, 56 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, статтею 26 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання фахівця ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про заміну ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу на громадські роботи, виправні роботи або позбавлення волі - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено протягом 7 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1