Справа № 196/700/24
№ провадження 1-кп/196/52/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні в смт Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000016 від 01.03.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 згідно рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області № 196/179/15-ц від 24.02.2015 зобов`язаний до сплати аліментів у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь матері ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (відповідно до наданої інформації Царичанським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) прізвище «Різниченко» змінено на прізвище «Налісна») на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16.02.2015 до його повноліття.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання малолітнього сина, будучи офіційно працевлаштованим у періоди часу: з 04.12.2015 по 17.12.2015 у ПрАТ «ЦАРИЧАНСЬКИЙ ЗАВОД МІНВОДИ»; з 11.01.2016 по 22.01.2016 у ПрАТ «ЦАРИЧАНСЬКИЙ ЗАВОД МІНВОДИ»; з 05.07.2016 по 31.08.2016 у ДП «ВО ПМЗ ІМ О.М. Макарова»; з І кварталу 2017 року по ІІІ квартал 2017 року у ДП «ВО ПМЗ ІМ О.М. Макарова»; з 01.06.2018 по 31.08.2018 у відділі освіти виконавчого комітету Царичанської селищної ради, де щомісячно отримував доходи у вигляді заробітної плати, аліменти на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно не сплачував, жодної матеріальної допомоги ні в якому вигляді на його утримання не надавав, хоча міг та мав реальну можливість виконати рішення суду про стягнення аліментів.

Окрім того, ОСОБА_3 , грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання сина, які покладені на нього як батька ч.2 ст.51 Конституції України та ст.ст. 150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, ігнорує загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дитини, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області коштів на утримання сина, у період часу з січня місяця 2022 року по квітень 2024 року, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого сина, а саме: у цей період часу без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у місцевий центр зайнятості з приводу постановки на облік, не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, ігноруючи вимоги державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МРУМЮ (м. Одеса) про необхідність виконання аліментних зобов`язань, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини.

Вказаними діями ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), в результаті чого у нього у період часу з 16 лютого 2015 року по 01 травня 2024 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 246009 грн. 93 коп., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів та вказує на довгострокове, а значить злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вищевказані обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 20.05.2024 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У матеріалах кримінального провадження також наявна заява законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_8 від 20.05.2024 року, в якій вона повністю згодна із встановленими органом дізнання обставинами, вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, відповідно до ст. 394 ч. 1 КПК України, та подала письмову заяви про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні, за її відсутності.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслала до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000016, в якому виклала клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого.

Суд враховує, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не працює.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе призначення йому покарання у вигляді громадських робіт, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.164 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1