Єдиний унікальний номер № 285/6221/22
Провадження № 1-кп/0285/413/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судовому провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

потерпіла - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Звягель кримінальне провадження № 0000787

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, вдівця, з неповною середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , у період з 24 червня 2022 року по 01 листопада 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи на меті завдати страждань своїй співмешканці ОСОБА_5 , шляхом приниження її честі та гідності, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, грубо ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, систематично вчиняв щодо останньої домашнє психологічне насильство, яка виразилася у висловлюваннях на її адресу слова образ, погроз, приниження та залякування.

Так, за вчинення насильства в сім`ї протягом вказаного періоду часу щодо ОСОБА_4 неодноразово складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, та за вказані адміністративні правопорушення постановами Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та безпричинно, умисно, не маючи підгрунтя, продовжив вчиняти домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_5 .

Так, 01 листопада 2022 року близько 18 години ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, перебуваючи в будинку за вказаною адресою у стані алкогольного сп`яніння, безпідставно створив словесний конфлікт з останньою, який супроводжувався словесними образами та грубою нецензурною лайкою, під час якої шарпав її за одяг та наніс удар рукою по її спині, у результаті чого остання побоюючись за своє життя, в черговий раз звернулася за допомогою до правоохоронних органів.

Внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження та залякування, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що він дійсно у період зазначений в обвинувальному акті неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо співмешканки ОСОБА_5 . Вказав, що домашнє насильство щодо співмешканки більше вчиняти не буде та попросив пробачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що обвинувачений є її співмешканцем, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння постійно їй погрожує, ображає та висловлює в її бік слова образи. Разом з тим, просила його суворо не карати.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та потерпілої, а також дослідженням відомостей, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних та близьких відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного, наявність обставин, що обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вище наведене, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є пенсіонером, за місцем проживання характеризувався задовільно, на обліку у психоневрологічному та наркотичному відділенні не перебуває, вдівець, раніше не судимий, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, який розкаявся у вчиненому, думку потерпілої, яка просила суворо не карати, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті 126-1 КК України.

Разом з тим, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, бо вважає саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням вимог ст. 75 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, арешт на майно не накладався, речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався та відсутні підстави його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1