Єдиний унікальний № 371/883/24
Номер провадження № 1-кп/371/216/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні №0000600, внесеного до ЄРДР 19.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Миронівського районного суду Київської області знаходиться обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000600, внесеного до ЄРДР 19.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України.

18.06.2024 року на адресу суду від захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 , надійшло клопотання, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року, а саме: автомобіля марки « Mercedes - Benz» ,модель «CLA 250», білого кольору , 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . В обґрунтуванні поданого клопотання зазначивши, що за клопотанням прокурора Київської області ОСОБА_3 задоволенню клопотання прокурора слугувало те, що автомобіль є засобом та знаряддям вчинення злочину та зберіг на собі сліди та являється іншим майном, за допомогою якого забезпечувалась злочинна діяльність. В звязку з тим, що арешт накладено не обґрунтовано вважають, що він підлягає скасуванню. В звязку з чим просить скасувати накладений арешт ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року, а саме: автомобіля марки « Mercedes - Benz» ,модель «CLA 250», білого кольору , 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також до початку підготовчого судового засідання 19.06.2024 року через канцелярію суду представник домоволодільця ОСОБА_10 , ОСОБА_8 подав клопотання про скасування арешту майна накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року (справа №372/1534/24 провадження №1-кс-381/24). В обґрунтуванні поданого клопотання зазначивши, що наданий час власник вилученого майна ОСОБА_10 позбавлена права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Під час обшуку були вилучені дитячі речі, які належать неповнолітнім ОСОБА_11 , 2008 року народження та ОСОБА_12 2012 року народження. З огляду на те що рішення про накладення арешту на майно приймалось без участі ОСОБА_10 та її представника, вважають про наявність права для звернення до суду із клопотанням про скасування арешту майна. Також вважають що накладений арешт на майно є необгрунтованим та просять скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року (справа №372/1534/24 провадження №1-кс-381/24).

Під час в підготовчого судового засіданні надійшло клопотання від прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 без визначення застави. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого обґрунтоване тим, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 ч. 2 ст. 194 КК України. Вказав, що у разі обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде неможливо запобігти наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також було заявлено клопотання про продовження запобіжного заході цілодобового домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 . В обґрунтуванні поданого клопотання зазначивши, що даний вид запобіжного заходу буде достатні для запобігання вчинення обвинуваченими, нових кримінальних правопорушень. Для застосування даного виду запобіжного заходу можливий при наявності ризиків. Так ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, у разі визнання їх винними, можуть ухилятись від суду, переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженні, вчинити інше правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються. Також зазначив, що існують причини вважати, що при обранні іншого запобіжного заходу відносно обвинувачених, вони будуть вживати заходів для того, щоб незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. В зв`язку з наведеним задовольнити клопотання та продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Підчас підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 , подав клопотання про зміну запобіжного заходу. В обґрунтуванні поданого клопотання зазначивши, що наведені ризики суперечать загальним засадам кримінального провадження, вони є безпідставними, формальними та не ґрунтуються на об`єктивних даних, докази намагання впливу на учасників кримінального провадження відсутні. Також зазначивши, що стороною захисту отримано копії документів які підтверджують, що ОСОБА_4 , є волонтером в Благодійній організації «Благодійний фонд «Українська мрія ХХІ» практично з початку повномасштабного вторгнення країни агресора та територію України де він займає активну волонтерську позицію у діяльності організації, займався розміщенням тимчасово переміщених осіб та території міста Дніпра та Запоріжжя, допомагав ТРО та ЗСУ. На підставі викладеного, враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваного протягом усього часу досудового розслідування просить, змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на заставу у мінімальному розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 185 КПК України, а саме у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків.

Також захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 , подав клопотання про повернення обвинувального акту. В обґрунтуванні клопотання зазначивши, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має відповідати вимогам п. 2 ч. З ст. 374 КПК України та містити дані про місце, час та спосіб вчинення злочину, форми вини особи, мотиви вчинення кримінального правопорушення, відображати всі істотні обставини злочину і посилатися на ознаки злочину, передбачені диспозицією частини статті (статтею) КК України, за якою особі висунуто обвинувачення.Відсутність відповідних нормативних критеріїв призводить до змішування понять «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення» та «формулювання обвинувачення». Відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має значення не тільки для аргументації висновків слідчого, прокурора, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, а також для реалізації права підозрюваного на захист. Відсутність в обвинувальному акті формулювання конкретного обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист і, як наслідок, може бути беззаперечною підставою для скасування вироку. Фактично всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, ґрунтуються виключно на показах ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , адже, факт перебування ОСОБА_4 19.03.2024 на місці вчинення злочину підтверджується лише їхніми показами. Жоден свідок чи потерпілий не бачили ОСОБА_4 чи особу, яка була б зовні схожа на нього, на місці вчинення злочину. Також свідки не бачили, щоб у період часу з 08:00 до 12:00 19.03.2024 ОСОБА_4 перебував у автомобілі «Мазда 6» д.н.з. НОМЕР_2 . Саме тому, такий виклад формулювання обвинувачення є безпідставним, незаконним та із відображенням надуманих та штучно створених фактів. Тобто встановлення самого факту можливого перебування ОСОБА_4 на місці вчинення злочину виходячи з показів інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні не є переконливим доказом того, що ОСОБА_4 був на місці вчинення злочину.

Отже, відповідно до вищевикладеного, сторона захисту вважає, що обов`язкові складові обвинувального акту, зокрема, і елементи складу злочину, що підлягають доказуванню; першочергово не були вказані стороною обвинувачення в обвинувальному акті, а отже, наведене свідчить, про те, що вказаний у обвинувальному акті виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення є неконкретним та неповним, що унеможливлює сприйняття обвинуваченим обсягу та змісту висунутого йому обвинувачення, позбавляє сторону захисту можливості ефективно здійснювати свій захист, перешкоджає призначенню справи до судового розгляду та позбавляє суд визначити межі судового розгляду з огляду на положення ч. 1 ст. 337 КПК України.

В звязку з наведеним просить, Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000600 від 19.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2. ст. 194, ч. 2 ст. 262 КК України - повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту майна, посилаючись на те, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному проваджу, тому до закінчення розгляду кримінального провадження з метою збереження речового доказу є необхідність у його арешті, просив відмовити у задоволенні клопотання. Стосовно накладення арешту на майно на розсуд суду, так як дійсно речи, які перелічені в ухвалі слідчого судді не відносяться до кримінального провадження, але є ключ марки Мерседес має важливе значення в кримінальному провадженні, тому має залащитися під арештом так як має значення. Підтримав подані клопотання про продовження запобіжних заходів обвинуваченим та заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту в зв`язку з відсутністю підстав для повернення. Заперечував проти зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу в зв`язку з не обґрунтованістю.

Також, прокурор вважав, що обвинувальний акт відповідає усім вимогам діючих КК України та КПК України, підстав для закриття, повернення кримінального провадження не вбачається, кримінальне провадження підсудне до розгляду Миронівським районним судом Київської області і є всі підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників судового провадження. Прийняти до розгляду цивільний позов.

Захисник ОСОБА_8 клопотання які подав до Миронівського районного суду Київської області стосовно арешту автомобілю автомобіля марки « Mercedes - Benz» ,модель «CLA 250», білого кольору , 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та майна накладеного арештом ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року (справа №372/1534/24 провадження №1-кс-381/24) арешт на майно, підтримав, проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому тримання під вартою заперечував. Просив змінити запобіжний захід на заставу, в разі залишення запобіжного заходу тримання під вартою застосувати заставу, проти призначення кримінального провадження до судового розгляду заперечував та просив не проводити підготовче судове засідання без потерпілого. Просив повернути обвинувальний акт прокурора також цивільний позов не приймати.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника ОСОБА_8 в повному обсязі, просив змінити запобіжний захід та заперечував проти прийняття цивільного позову до розгляду.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні з приводу клопотання поданого про скасування арешту залишив на розсуд суду, щодо заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, просив змінити на нічний так як обвинувачені з`являлись до слідчого та прокурора на першу вимогу завжди приїжджали з м. Запоріжжя вчасно, зараз не працюють не мають можливості заробити гроші на проживання також можливості приїжджати в судові засідання. Стосовно призначення кримінального провадження до судового розгляду, заперечував. Також, просив повернути прокурору обвинувальний акт на підставі поданого письмового клопотання захисником ОСОБА_8 також, зазначивши, що цивільний позов поданий потерпілим не стосуються його підзахисних, тому залишає на розсуд суду

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав захисника ОСОБА_7 та просив змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт для можливості працювати.

ОбвинуваченийОСОБА_5 підтримав захисника ОСОБА_7 та просив змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт для можливості працювати та заробляти кошти.

Потерпілий ОСОБА_13 та його представник ОСОБА_14 в підготовче судове засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляд підготовчого судового засідання без її участі.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Суд, розглянувши клопотання про скасування арешту майна, продовження запобіжних заходів та повернення обвинувального акту, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Щодо клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року, а саме: автомобіля марки « Mercedes - Benz» ,модель «CLA 250», білого кольору , 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

З положень ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове позбавлення обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів та арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з доданих до клопотання про скасування арешту, у кримінальному провадженні № 0000782, накладено арешт на автомобіль марки « Mercedes - Benz» ,модель «CLA 250», білого кольору , 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить «ТОВ СІТА КАРС» та користувачем є ОСОБА_10 .

В судовому засіданні встановлено, що майно на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року є предметом кримінального правопорушення та має значення в якості речового доказу в кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України на теперішній час не завершений, а саме провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, автомобіль марки « Mercedes - Benz» ,модель «CLA 250», білого кольору , 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом, який може бути досліджений судом, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Суд звертаю увагу заявника на те, що обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

Щодо клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року (справа №372/1534/24 провадження №1-кс-381/24) зазначає наступне.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року (справа №372/1534/24 провадження №1-кс-381/24) накладено арешт майна та вилучено до спец пакету №WAR 1004563.

З положень ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Отже, законодавець визначив цей захід як тимчасовий й суд має уважно поставитись до того чи вичерпану потребу цього застосування, чи не буде надмірним втручання у права особи на власність у разі продовження дії такого арешту тощо.

Метою застосування арешту, згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 171 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

З урахуванням змісту зазначених положень кримінального процесуального кодексу, а також підстави, на яку посилається захисник у клопотанні, при вирішенні питання про скасування арешту майна в межах розгляду цього клопотання, суд має встановити про наявність/відсутність підстав для подальшого застосування арешту.

Накладаючи арешт на зазначене в ухвалі майно, слідчий суддя послався на те, що вказані у клопотанні слідчого речі є доказом вчинення кримінального правопорушення, а тому потреба в накладенні арешту на нього є очевидною.

У той же час, в ході розгляду цього клопотання прокурор не зазначав, що вказаний речі р, які перелічені в ухвалі слідчого судді не відносяться до кримінального провадження, але є ключ марки Мерседес має важливе значення в кримінальному провадженні, тому має залашитися під арештом так як має значення.

Арешт накладено для забезпечення проведення відповідних слідчих дій.

Суд вважає, що скасування арешту майна у частині - годинник «Клейноди Незалежності» № НОМЕР_3 ; годинник «Хаблот» з пошкодженим ремінцем; синтетична барсетка (сумка) чорного кольору; копія договору купівлі-продажу квартири; платіжні квитанції в кількості -11 шт.; заявки на видачу готівки за 2020 рік в кількості - 3шт.; копія паспорту ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; розрахункова квитанція ломбарду «Капітал»; свідоцтво про народження ОСОБА_16 ; посвідчення водія на ОСОБА_17 серії НОМЕР_4 ; блокнот з рукописним текстом; плакат з фотознімками; плакат з різнокольоровими фотознімками; планшет марки: «Samsung» сірого кольору SM-T735, ІМЕІ: НОМЕР_5 з стилусом та чохлом до планшету; годинник НОМЕР_6 ; годинник Reward-RD8305M; годинник чорного кольору SKMEI-1719; три коробки від мобільних телефонів марки Iphone; банківська картка банку «А-Банк» № НОМЕР_7 ; два «USB» флеш носія інформації; два флеш носія інформації системи «SD»; комп`ютерний системний блок з написом «AZZA» чорного кольору, не створить перешкоди у проведенні судового розгляду.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку про часткове задоволення клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року (справа №372/1534/24 провадження №1-кс-381/24).

Щодо клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування та доданих до обвинувального акту матеріалів, 21.03.2024 року ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.05.2024 року. Ухвалою слідчого судді 14.05.2024 року ОСОБА_4 було продовженно запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.06.2024 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, не працевлаштований, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий, тому, перебуваючи на свободі, обвинувачений може переховуватись від суду, задля уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати іншим чином кримінальному провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризики щодо цього є дійсними та триваючими, а більш м`яка міра запобіжного заходу, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням існуючих ризиків та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого, може забезпечити його належну процесуальну поведінку у майбутньому, та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у встановленому законом порядку суд не вбачає.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри.

На переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний західу виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Вищевказане у сукупності вказує на підвищену небезпеку як самого діяння, так і особи обвинуваченої, а також на те, що обставини, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не змінилися та не перестали існувати.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний західу виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризикам переховування обвинуваченої від суду, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

В зв`язку з наведеним суд дійшов до висновку про задоволення клопотання про продовження тримання під вартою ОСОБА_4 .

В клопотанні захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 відмовити, у зв`язку з доведеністю наявних ризиків для застосування більш мякого запобіжного заходу.

Щодо клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підлягає задовольнити частково

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч. 1 ст. 176 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Під час розгляду даного кримінального провадження

Так, відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 194 КПК України, у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст.177КПК України ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Правові підстави для вирішення судом питання про зміну, продовження запобіжного заходу під час судового розгляду визначені ч. 1 ст. 331 КПК України, правові підстави для застосування запобіжного заходу закріплені у ч. 2 ст. 177 КПК України і ним є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Прокурором у поданому клопотанні вказано на наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інкримінованого злочину,

Суд частково погоджується з доводами прокурора про те, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення нового кримінального правопорушення наявні на цей час не зникли, адже свідки не допитувались, проте, продовжити вчинене кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується наразі, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не зможе взагалі. З огляду на сплив певного строку, ризики, які наявні, вже зменшилися. Відомості про порушення ним попередньо вжитих запобіжних заходів не надходило.

За наведених обґрунтувань суд вважає за можливе змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з цілодобового домашнього арешту на арешт у вечірній та нічний час доби та з покладенням обов`язків за ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо заявленого клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акту.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, зокрема, бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, законність, верховенство права, забезпечення права на захист.

Згідно із п. п. 3, 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а також призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Вимоги щодо обов`язкового зазначення конкретних обставин справи, зокрема місця, часу, способу вчинення, форми вини і його мотивів стосуються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, на стадії ухвалення обвинувального вироку (п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України), а на цій стадії таким вимогам відповідає виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та виклад ознак кримінального правопорушення, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом.

Практика ЄСПЛ виходить із необхідності забезпечення права обвинуваченого бути докладно (детально) повідомленим про характер і підстави висунутого проти нього обвинувачення, тобто про всі суттєві факти інкримінованого йому правопорушення. В даному обвинувальному акті містяться фактичні дані, які прокурор вважає встановленими, та їх правова кваліфікація з формулюванням обвинувачення. Ці дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, що дає змогу стороні захисту ефективно підготуватися для захисту від висунутого обвинувачення.

Також суд звертає увагу, що на цій стадії судового провадження судом не повинні робитись висновки про правильність кваліфікацій дій обвинуваченого, відповідності обвинувачення фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини, тощо. Зазначені висновки суд може зробити на підставі аналізу і оцінки зібраних у справі доказів, досліджених в ході судового розгляду. Окрім цього, діючим КПК України передбачені механізми зміни чи уточнення обвинувачення у випадках, коли за результатами дослідження доказів виникне у цьому необхідність.

Отже, доводи захисника про те, що формулювання обвинувачення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 зокрема, час, місце, спосіб вчинення, наразі не можуть бути оцінені, оскільки суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються.

Стосовно позиції захисника про те, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення не містить встановлення фактів вчинення особою певних дій та обставин, які підлягають доказуванню, а лише грунтуються на показах ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , суд також зазначає, що процесуальний закон України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення, зобов`язувати змінювати їх, оскільки, як вже зазначалося вище, визначення форми та обсягу обвинувачення належить виключно до дискреційних повноважень прокурора.

Обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором.

Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність скерованого до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вимогам Кримінального процесуального кодексу України, затверджений прокурором обвинувальний акт перебуває в матеріалах провадження і поверненню прокурору не підлягає, а тому у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту необхідно відмовити, як безпідставному.

Крім того, суд зазначає, що оцінка судом відповідних доводів захисника можлива на стадії судового розгляду, під час якої суд за участю сторін на підставі дослідження наданих доказів здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Крім того, частиною п`ятою статті 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні, зокрема, є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, цивільний позов ОСОБА_13 , який є потерпілим у кримінальному провадженні, до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, слід прийняти до розгляду.

Провадження за вказаним обвинувальним актом підсудне саме Миронівському районному суду Київської області.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 174, 314-316, 350, 372 177, 178, 183, 194, 201, 331, КПКУкраїни,КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_8 про скасування арешту, який накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року, а саме: автомобіля марки « Mercedes - Benz» ,модель «CLA 250», білого кольору , 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1

Клопотання представника домоволодільця ОСОБА_10 , ОСОБА_8 про скасування арешту майна - задовольнити часткова.

Частково скасувати накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 від 21.03.2024 року (справа №372/1534/24 провадження №1-кс-381/24) арешт на майно, у кримінальному провадженні, внесеному 19.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000600, а саме на:

- годинник «Клейноди Незалежності» №1645/1500;

- годинник «Хаблот» з пошкодженим ремінцем;

- синтетична барсетка (сумка) чорного кольору;

- копія договору купівлі-продажу квартири;

- платіжні квитанції в кількості -11 шт.;

- заявки на видачу готівки за 2020 рік в кількості - 3шт.;

- копія паспорту ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- розрахункова квитанція ломбарду «Капітал»;

- свідоцтво про народження ОСОБА_16 ;

- посвідчення водія на ОСОБА_17 серії НОМЕР_4

- блокнот з рукописним текстом;

- плакат з фотознімками;

- плакат з різнокольоровими фотознімками;

-планшет марки: «Samsung» сірого кольору SM-T735, ІМЕІ: НОМЕР_5 з стилусом та чохлом до планшету4

- годинник НОМЕР_6 ;

- годинник Reward-RD8305M;

- годинник чорного кольору SKMEI-1719;

- три коробки від мобільних телефонів марки Iphone;

- банківська картка банку «А-Банк» № НОМЕР_7 ;

- два «USB» флеш носія інформації;

- два флеш носія інформації системи «SD»;

- комп`ютерний системний блок з написом «AZZA» чорного кольору, в частині заборони користування та розпорядження цим майном, з передачею його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_10 .

У задоволенні клопотання захиснику адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченому ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 17 серпня 2024 року включно.

Здійснити конвоювання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із Державної установи «Київський слідчий ізолятор» до Миронівського районного суду Київської області в судове засідання.

Строк дії ухвали до 24-00 години 17 серпня 2024 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на певний час доби, а саме заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в період час з 23 години 00 хвилин вечора до 05 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком на два місяці, до 24 години 17 серпня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки передбаченні ч. 5 ст. 194 КПК України а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на певний час доби, а саме заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в період час з 23 години 00 хвилин вечора до 05 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком на два місяці, до 24 години 17 серпня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки передбаченні ч. 5 ст. 194 КПК України а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

У задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України - відмовити.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 262 КК України на 11 год. 00 хв. 15 липня 2024 року.

Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_4 в порядку ст. 128 КПК України у кримінальному проваджені № 0000600 від 19 березня 2024 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 194 КК України

Визнати ОСОБА_13 цивільним позивачем, ОСОБА_4 - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні № 0000600 від 19 березня 2024 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 2 ст. 194 КК України.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, захисника та обвинуваченого.

Копію ухвали направити обвинуваченим, прокурору, начальнику ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення в частині продовження терміну утримання обвинуваченого під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1