Справа № 202/3750/24
Провадження № 1-кс/202/2224/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

19 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 07.04.2023 року,- -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого 07.04.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 206 КК України.

19.03.2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 07.04.2023 року.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 19.03.2024 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи протидіють законній господарській діяльності ПФ «НІК АН» (), шляхом незаконного відчуження автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 110.

Під час досудового розслідування було допитано у якості потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що 03.04.2017 року за невстановлених обставин право власності на автостоянку було переоформлено на ОСОБА_6 . Зазначену реєстраційну дію було проведено Державним реєстратором відділу державної реєстрації Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ОСОБА_7 . Номер запису про право власності: 22135011. Дата, час державної реєстрації: 03.04.2017 10:04:34.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2018 р. по справі №° 804/126/18 за позовом Приватної фірми «Нік Ан» було визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстраторавідділудержавноїреєстраціїПокровськоїрайонноїдержавноїадміністраціїДніпропетровськоїобласті ОСОБА_7

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року по справі № 804/126/18 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Проте, автостоянку було ще раз переоформлено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Коваленко і Ко» (, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 2-Б, квартира 34).

Зазначену реєстраційну дію 27.04.2018 р. було проведено державним реєстратором Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 . В якості підстави виникнення права власності ОСОБА_8 вказано акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 26.04.2018, видавник: ОСОБА_6 та ТОВ «Коваленко і Ко»; Протокол загальних зборів ТОВ «Коваленко і Ко», серія та номер: № 02, виданий 26.04.2018, видавник: ТОВ «Коваленко і Ко».

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.01.2023 р. у справі № 904/4736/21 позовні вимоги Приватної фірми «Нік Ан» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коваленко і Ко» було задоволено та витребувано із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Коваленко і Ко» автомобільну стоянку (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна №01), яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110 на користь Приватної фірми «Нік Ан».

7 лютого 2023 року потерпілий особисто прибув на автомобільну стоянку де виявив двох чоловіків пенсійного віку, які представилися охоронцями автостоянки та зазначили, що їх керівником є Артем (тел.: НОМЕР_1 ), а квитанції після сплати автовласниками грошових коштів за користування автостоянкою вони видають від імені Обслуговуючого кооперативу «Підземний паркінг «Дружба» ().

Враховуючи, що автомобільна стоянка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 110, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмет, що був об`єктом кримінально протиправних дій, та фактично набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вищевказана автостоянка постановою слідчого від 05.03.2024 року визнана речовим доказом.

Відповідно до Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником автомобільної стоянки за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська буд.110яка складається з: А-1 вартова, Б бокси (тимчасові), В, Г склад (тимчасовий), Д вартовий пост (тимчасовий), Е сарай (тимчасовий), Ж- навіс, № 1-3, І споруди) є Товариство з обмеженою відповідальністю «КОВАЛЕНКО І КО» (, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 2-Б, квартира 34).

Прокурор у судове засідання не з`явилася, завчасно надала заяву у якій просила розглянути дане клопотання у її відсутність.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ознайомившись із додатками, які долучені до матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що між сторонами виникли господарсько-правові та цивільно-правові відносини.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено та необгрунтовано той факт, що автомобільна стоянка за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська буд.110,яка складається з: А-1 вартова, Б бокси (тимчасові), В, Г склад (тимчасовий), Д вартовий пост (тимчасовий), Е сарай (тимчасовий), Ж- навіс, № 1-3, І споруди), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження № 0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 206 КК України. Також слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна слідчий не долучив жодних доказів та не навів жодних доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-172, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1