Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1754/24

Номер провадження: 1-кп/511/204/24

14 травня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №69000081 від 19.12.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, з вищою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 12.01.2024 року приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи в автомобілі «Кіа Optima» червоного кольору, із невстановленим в ході досудового розслідування державним номером, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, порушуючи суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, запропонував ОСОБА_6 , який не мав законних підстав для виїзду за кордон, організувати незаконне переправлення останнього через державний кордон України поза межами пунктів пропуску шляхом надання йому порад, вказівок та засобів за грошову винагороду у розмірі 6000 доларів США.

Надалі, 09.02.2024 приблизно о 14 год. 44 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_6 частину раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 2000 доларів США за організацію незаконного перетину останнім державного кордону України поза межами пунктів пропуску.

Водночас, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_6 , що самостійно доставить його до місця призначення, не вказуючи при цьому конкретного місця розташування, де за вказівкою ОСОБА_4 його зустрінуть інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які здійснюватимуть безпосереднє незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України до невизнаної придністровської молдавської республіки, де останньому, за вказівкою ОСОБА_4 необхідно передати невстановленим досудовим розслідуванням особам, які зустрінуть його на території невизнаної придністровської молдавської республіки іншу частину раніше обумовленої суми грошових коштів, а саме 4000 доларів США.

12.02.2024 приблизно о 18 год. 25 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, порушуючи суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, надав ОСОБА_6 усну вказівку сісти до автомобіля «Lехиs RX200Т» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , в якому знаходились ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 . з метою транспортування ОСОБА_6 по автошляху Е95 Київ - Одеса, у бік м. Київ до зупинки «Христинівка», яка розташована на території Роздільнянської територіальної громади Одеської області, для передачі невстановленим досудовим розслідуванням особам, які доставлять його до державного кордону України на перетині з державним кордоном Республіки Молдова зі сторони невизнаної придністровської молдавської республіки.

Надалі, під час перебування у вищезазначеному автомобілі, прямуючи вказаним маршрутом, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, порушуючи суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, організував незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, розробивши план, визначивши місце і дату переправляння останнього через державний кордон України, окресливши останньому маршрут руху невстановленого в ході досудового розслідування транспортного засобу під керуванням невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які мали забезпечити доставлення ОСОБА_6 до державного кордону України у місці перетину з державним кордоном Республіки Молдова зі сторони невизнаної придністровської молдавської республіки, сприяв його вчиненню наданням усних порад та вказівок, проводячи інструктаж з приводу послідовності дій для забезпечення безперешкодного незаконного перетинання ОСОБА_6 державного кордону України з кордоном Республіки Молдова зі сторони невизнаної придністровської молдавської республіки.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

24 квітня 2024 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді наведено формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій ОСОБА_4 із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, які є тотожними наведеним в обвинувальному акті.

За змістом угоди ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення під час судового провадження, щиро покаятись,.

При укладенні угоди прокурор врахував ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, за місцем здійснення волонтерської діяльності характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей і здійснює волонтерську діяльність, наявність обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, беззастережне визнання вини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням вищевказаних обставин сторони дійшли згоди щодо можливості із застосуванням ст. 69 КК України призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 332 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто із застосуванням до підозрюваного ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладанням відповідних обов`язків. З урахуванням вимог ст. 77 КПК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовувати.

Позиції сторін в судовому засіданні щодо укладення угоди.

Прокурор Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.Зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити дану угоду. У судовому засіданні він беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину. Не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості.

Також показав, що уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також йому було роз`яснено наслідки укладення та затвердження вказаної угоди. При цьому повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості .Підтвердив, що у повній мірі розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення та погоджується з видом та мірою покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, а також з іншими заходами, які передбачає угода.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд прийшов до висновку, що дана угода підлягає затвердженню судом виходячи з наступного.

Суд встановив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить усі необхідні складові елементи, передбачені зазначеною нормою, зокрема містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно підтвердив кожну із обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та яка викладена в угоді та обвинувальному акті. У присутності захисника визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості, а також щодо тяжких злочинів.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. У разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди (п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України).

Угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 складена та підписана 24 квітня 2024 року у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , про що свідчить підпис останнього у тексті угоди.

Також шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд встановив, що інкримінованим ОСОБА_4 злочином шкода завдана виключно державним та суспільним інтересам, не завдано шкоду правам та інтересам окремих громадян та/або інтересам юридичних осіб, а так само матеріальних збитків.

Отже, вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України при укладенні угоди сторонами дотримано.

Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор серед іншого враховує наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

У разі якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства, суд має відмовити у її затвердженні (п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України).

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим відповідають суспільним інтересам.

Щодо призначення узгодженого між сторонами покарання.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 332 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з покладанням відповідних обов`язків та без конфіскації майна .

При узгоджені покарання сторони врахували та дотрималися:

1)положень п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України і врахували: - характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є тяжким; взяли до уваги особу обвинуваченого, який має позитивні характеристики, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався, - пом`якшуючі його вину обставини, передбачені ст.66 КК України, а саме щире каяття та визнання вини, а також пом`якшуючою вину обставиною суд визнає наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей; обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

2) положень пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України, а саме: - узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин із застосуванням ст.69, 58 КК України. Так санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд мотивувавши своє рішення може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього кодексу або перейти до іншого , більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього кодексу .

На підставі викладеного, сторони обгрунтовано під час укладення угоди прийшли до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України з урахуванням пом`якшуючих його вину у вчиненні злочину обставин та можливість призначити ОСОБА_9 покарання нижче від найнижчої межі , чим передбачено санкцією ч.3 ст.332 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з покладанням відповідних обов`язків та без конфіскації майна.

Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, а також загальним засадам його призначення, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, забезпечить досягнення мети його застосування.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає як вимогам кримінального процесуального законодавства, так і вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України і дійшов висновку про необхідність затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід, обраний обвинуваченому у вигляді застави на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси , залишити до набрання вироком законної сили.

Судові витрати у кримінальному провадженні: витрати на залучення експертів за проведення судово-технічної експертизи документів №214-1336 від 08.04.2024 року у сумі 23 475, 68 грн. належить стягнути з ОСОБА_4 на користь держави .(а.с.149 т.1)

Відповідно до постанови про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 27.03.2024 речовими доказами визнано:

-мобільний телефон «Google Pixel 4A 5 G» IMEI НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 ; -мобільний телефон «Redmi Note 8» IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 з сім карткою мобільного оператора «Vodafone» номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4 ;- мобільний телефон «Google Pixel 5» IMEI НОМЕР_7 з сім карткою мобільного оператора «Vodafone» номер НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_8 ; -грошові кошти в сумі 800 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, серії та номери: LF04406220G, PC52179363В, LB36370292C, PK49156608D, PC52179361В, PC52179362B, LB15182227Р, PC52179366B; грошові кошти в сумі 2100 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, серії та номери: PC34674874B, PF06727527L, PF60315149J, PF60315148J, PK17677474H, PK17677473H, PG79968148C, PG79968149C, PK17677452H, PC34674840B, PK17677457H, PK17677461H, PK17677462H, PK17677463H, PK21553685H, PC34674869B, MB14821235F, MB08887980E, PK21553677H, PE43680977C, PK17677472H; - грошові кошти в сумі 2450 Євро, а саме: 21 купюра номіналом по 50 Євро, 12 купюр номіналом по 100 Євро, 1 купюра номіналом 200 Євро; - ід картку № 00251431 на оберті якої мається напис: «Дана картка є власністю Державної прикордонної служби України та підлягає обов`язковому поверненню»; - мобільний телефон марки Mi 8, моделі M1803E1A, imei1: НОМЕР_9 , imei2: НОМЕР_10 , з сім карткою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_7 .

Долю речових доказів ви рішити відповідно до ст.100 КПК України, попередньо скасувавши накладені арешти на вилучене майно на підставі ухвал Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2024 року.(а.с.113 т.1, 115 т.1, 123 т.1)

Оскільки отримані від ОСОБА_6 частину раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 2000 доларів США , обвинувачений витратив в сумі 1200 доларів США, то відповідно до ст.96-1, ч.2 ст.96-2 КК України до обвинуваченого належить застосувати спецконфіскацію, конфіскувавши в дохід держави із законно набутих ним грошових коштів та вилучених під час обшуку в розмірі 2100 доларів США грошові кошти в сумі 1200 доларів США.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, 474, 475 КПК України,, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 квітня 2024 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №69000081 від 19.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 23 475, 68 грн. (двадцять три тисячі чотириста сімдесят п`ять гривень 68 копійок).

Скасувати арешти, накладені на речові докази у даній справі трьома ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.03.2024 року.

Речові докази : мобільний телефон «Google Pixel 4A 5 G» IMEI НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_3 та мобільний телефон «Redmi Note 8» IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 з сім карткою мобільного оператора «Vodafone» номер НОМЕР_6 повернути ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили; - мобільний телефон «Google Pixel 5» IMEI НОМЕР_7 з сім карткою мобільного оператора «Vodafone» номер НОМЕР_8 повернути ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили; мобільний телефон марки Mi 8, моделі M1803E1A, imei1: НОМЕР_9 , imei2: НОМЕР_10 , з сім карткою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_11 повернути ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили; - грошові кошти в сумі 800 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, серії та номери: LF04406220G, PC52179363В, LB36370292C, PK49156608D, PC52179361В, PC52179362B, LB15182227Р, PC52179366B повернути ФЕУ СБ України після набрання вироком законної сили;- ід картку № НОМЕР_12 ,м на оберті якої мається напис: «Дана картка є власністю Державної прикордонної служби України та підлягає обов`язковому поверненню» повернути Державній прикордонній службі України; - грошові кошти в сумі 2450 Євро, а саме: 21 купюра номіналом по 50 Євро, 12 купюр номіналом по 100 Євро, 1 купюра номіналом 200 Євро повернути власнику ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили; - грошові кошти в сумі 2100 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, серії та номери: PC34674874B, PF06727527L, PF60315149J, PF60315148J, PK17677474H, PK17677473H, PG79968148C, PG79968149C, PK17677452H, PC34674840B, PK17677457H, PK17677461H, PK17677462H, PK17677463H, PK21553685H, PC34674869B, MB14821235F, MB08887980E, PK21553677H, PE43680977C, PK17677472H повернути власнику частково в сумі 900 доларів США.

На підставі ст.ст. 96-1 та 96-2 КК України застосувати спецконфіскацію щодо коштів ОСОБА_4 , законно набутих обвинуваченим та вилучених у нього під час обшуку в сумі 1200 доларів США, конфіскувавши їх в дохід держави.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1