ун. № 759/8885/21
пр. № 1-кп/759/211/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000920 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари Київської області, громадянки України, освіта вища, тимчасово безробітної, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001),

сторони кримінального провадження - прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_8 , інші учасники - потерпілий ОСОБА_9 , представники потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , діючи спільно за попередньою змовою з особою на ім`я ОСОБА_12 , заздалегідь розподіливши між собою ролі, маючи умисел на шахрайське заволодіння грошовими коштами (майном) потерпілого ОСОБА_9 , у великому розмірі, шляхом обману, який полягав у повідомленні завідомо неправдивої інформації про свої дійсні можливості та наміри, корисливий мотив і мету незаконно збагатитись, вчинила дії, спрямовані на шахрайське заволодіння грошовими коштами (майном) потерпілого, у великому розмірі, в результаті чого заволоділи ними.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом обману, особа на ім`я ОСОБА_12 в мережі «Інтернет» розмістив оголошення, за змістом якого пропонував здійснити валютно-обмінні операції української гривні на долари США, по курсу вищому від встановленого НБУ на час розміщення заяви, вказавши в оголошенні свій контактний номер телефону. Крім цього, особа на ім`я ОСОБА_12 28.01.2015 об 11 год. 00 хв. зателефонував ОСОБА_4 та запропонував їй вчинити шахрайські дії за грошову винагороду, на що ОСОБА_4 погодилась.

28.01.2015 о 13 год. 30 хв. ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з особою на ім`я ОСОБА_12 приїхала до відділення ПАТ «ПриватБанк», за адресою: АДРЕСА_2 , отримала він особи на ім`я ОСОБА_12 подальші інструкції, які полягали: у зустрічі на вході до відділення громадянина ОСОБА_9 , якого особа на ім`я ОСОБА_12 направить до вказаного відділення банку, отримання у нього грошових коштів під приводом здійснення валютно-обмінної операції та їх зарахування шляхом передачі в касу банку на картковий рахунок ОСОБА_13 , який був записаний особою на ім`я ОСОБА_12 і переданий ОСОБА_4

28.01.2015 о 14 год. 10 хв. ОСОБА_4 , виконуючи відведену їй роль, на вході до приміщення ПАТ «ПриватБанк», за адресою: АДРЕСА_2 , зустріла ОСОБА_9 і повідомила йому завідомо неправдиву інформацію про себе, свої дійсні можливості і наміри, представившись працівником цього відділення ПАТ «ПриватБанк», який може здійснити валютно-обмінну операцію по вигідному курсу, чим викликала у потерпілого хибну упевненість у дійсності і добросовісності своїх намірів та вигідності проведення обміну - купівлі доларів США, по курсу, нижчому від курсу, встановленого НБУ. Після чого ОСОБА_9 , будучи введений в оману за рахунок повідомленої йому неправдивої інформації, не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_4 , добровільно передав їй в приміщенні відділення ПАТ «ПриватБанк», що за адресою: АДРЕСА_2 , готівкові кошти в розмірі 157 600 гривень для придбання 8 000 доларів США по курсу 19,7 грн. за 1 долар США. Отримавши кошти, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 неправдиву інформацію про те, що вона здійснить обмін шляхом внесення грошових коштів в касу банку, після чого в присутності ОСОБА_9 внесла грошові кошти в сумі 157 600 гривень в касу банку, яка розташована в приміщенні банку за вказаною адресою, для зарахування їх на картковий рахунок ОСОБА_13 , який попередньо отримала від особи на ім`я ОСОБА_12 . Після чого, під приводом зустрічі ще з одним клієнтом, покинула приміщення банку і з місця кримінального правопорушення зникла.

28.01.2015 о 14 год. 20 хв. ОСОБА_13 отримала на свій мобільний телефон, номер НОМЕР_2 , смс-повідомлення з ПАТ «ПриватБанк» про зарахування на її картковий рахунок грошових коштів у сумі 157 593 гривень та зняла з банкомату готівкові кошти в розмірі 60 000 гривень, які за попередньою домовленістю, передала особі на ім`я ОСОБА_12 .

Своїми умисними діями, які полягали у шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та особа на ім`я ОСОБА_12 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 в сумі 157 600 гривень, що на момент вчинення крмінального правопорушення становить великий розмір, оскільки перевищує у 250 разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений на момент вчинення кримінального правопорушення.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 показала, що восени 2014 року, через скрутне становище та хвору дитину, шукала способи оформлення кредиту. На одному з сайтів знайшла контакти чоловіка, який представився ОСОБА_14 , який намагався допомогти з оформленням кредиту, проте кредит вона не оформила. У кінці січня 2015 року вранці їй зателефонував ОСОБА_14 та попросив допомогти чоловікові з обміном валюти - з гривень на долари за грошову винагороду. В її обов`язки входило: через три години під`їхати до одного з відділень ПАТ «ПриватБанку» у Святошинському районі міста Києва, вийти з приміщення ПАТ «ПриватБанку» і зустріти чоловіка, взяти в нього грошові кошти у сумі 157 000 гривень для обміну на долари США та покласти їх на банківську картку, номер якої був записаний на папірці, після чого сказати цьому чоловікові, щоб він чекав, гроші йому видадуть трохи пізніше у доларовій валюті.

Вона все зробила так, як їй наказав ОСОБА_14 : через три години вона під`їхала до відділення ПАТ «ПриватБанку» та чекала всередині. Згодом зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що чоловік для обміну валют під`їде на автомобілі «БМВ», чорного кольору, потрібно вийти з приміщення ПАТ «ПриватБанку» і зустріти його, також запитав в чому вона була одягнена. Після цієї розмови ніяких думок щодо незаконності в діях не вбачала.

Вона вийшла з будівлі ПАТ «ПриватБанку», зустріла потерпілого, вона представилася ОСОБА_4 та вони разом пройшли до зали очікування, де потерпілий передав їй кошти, суму вона не перераховувала, після чого вони трохи зачекали там, поки не звільниться каса. Як тільки помітила вільну касу, передала гроші касиру, назвала касиру номер картки, поклала гроші на картку, відкриту на ім`я ОСОБА_13 . Після цього вона повернулася до потерпілого, сказала, щоб він очікував, його викличуть по селектору та гроші видадуть трохи пізніше у доларовій валюті, а сама поїхала додому.

Близько 17 год. в той день їй зателефонував ОСОБА_14 та запропонував зустрітися біля найближчого магазину АТБ, щоб розрахуватися за надану послугу. Там її, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 затримали працівники поліції, відвезли до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві. Після їх затримання працівниками поліції вона дізналася, що особу, який їй представлявся ОСОБА_14 , звати ОСОБА_12 . Орієнтовно о 00 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відпустили, а її затримали до 04 год., вимагаючи у її батька певну винагороду. Наступного дня вона приїхала до слідчого та прокурора, надала показання та характеризуючі документи. Слідчий повідомив, що, у разі потреби, її викличуть.

У 2020 році навесні вона їхала на автомобілі та, порушивши ПДР, її затримали працівники поліції та повідомили, що вона перебуває у розшуку. Її доставили до слідчого Святошинського УП ГУ НП в м. Києві. В кінці березня 2021 року приблизно о 23 год. її знову зупинили працівники патрульної поліції, в розмові з якими вона дізналася, що досі перебувала в розшуку. Після чого працівники патрульної поліції доставили її до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві.

Крім показань обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, її вина за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, потерпілий ОСОБА_9 судовому засіданні показав, що у 2014 році курс валют почав стрімко змінюватися. Він разом з дружиною вирішили конвертувати сімейні кошти в розмірі орієнтовно 157 000 гривень у долари США. На сайті Мінфіну його дружина знайшла контакти особи, яка пропонувала вигідний курс для обміну валют. Його дружина зателефонувала за контактними даними, які були на сайті Мінфіну , на її дзвінок відповіла особа чоловічої статі, з якою його дружина домовилася про курс долара, суму для обміну та місцезнаходження відділення банку.

Орієнтовно в 20-их числах січня 2015 року вранці, приїхавши до обумовленого відділення « ПриватБанку », його зустрів чоловік, який назвався ОСОБА_17 та провів до сходів приміщення банку, де їх вже чекала обвинувачена. Підійшовши до сходів банку, чоловік вказав йому на обвинувачену і залишив їх. Дівчина, яка його зустріла, представилася ОСОБА_4 , в залі судового засідання він чітко впізнає, що це була обвинувачена. Вони разом пройшли до зали очікування банку, де обвинувачена попросила передати їй грошові кошти для обміну. Він передав обвинуваченій грошові кошти у сумі 157 000 гривень, які були в чорному пакеті. Грошові кошти вона поклала до своєї сумки та пішла до каси банку. Підійшови до каси банку, обвинувачена дістала із сумки чорний пакет з грошовими коштами, зняла чорний пакет та передала грошові кошти касиру. Обвинувачена грошові кошти не перераховувала, їх перераховував касир. Після чого обвинувачена повернулася до нього. Близько однієї хвилини вона почекала біля нього. В цей час на її телефон надійшов дзвінок, вона відповіла на нього, після чого сказала йому чекати, його покличуть за допомогою селектора, а її чекає наступний клієнт. Деякий час він очікував, що його покличуть по селектору, але його так і не покликали. Тоді він підійшов до касира, щоб уточнити, коли його покличуть. Касир повідомила, що його ніхто не збирається викликати, дівчина поклала грошові кошти на картковий рахунок. Тоді він зрозумів, що його ошукали і викликав поліцію, після чого рахунок заблокували.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що на час події, яка розглядається у суді, вона працювала на Даринку і їй потрібні були кошти для оплати навчання сину. Вона шукала можливості для отримання кредиту. Знайомі порекомендували чоловіка, який представився ОСОБА_19 та який повинен був допомогти з отриманням кредиту, якого вона так і не отримала. Через деякий час вона випадково зустрілася з ОСОБА_19 на Даринку . В розмові він запитав чи є в неї банківська картка та попросив скористатися нею за грошову винагороду. Вона погодилася, через 20-30 хвилин на її рахунок надійшли грошові кошти в сумі близько 151 000 гривень. Вони одразу підійшли до найближчого банкомату, зняли грошові кошти за декілька трансакцій у сумі 60 000 гривень, які він відразу забрав, після чого картку було заблоковано. Вона звернулася до найближчого відділення «ПриватБанку» для зняття блокування з картки, де їй відмовили. Після чого до неї додому приїхали працівники поліції, затримали її, вилучили в неї телефон, банківську та кредитну картки.

За вказівкою працівників поліції вона зателефонувала ОСОБА_19 та повідомила про розблокування картки, після чого він запропонував їй зустрітися біля Даринку . Вона з працівниками поліції поїхала до зазначеного місця, де працівники поліції затримали ОСОБА_19 . Їх обох доставили до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві. Там вона дізналася, що особу, яка їй представлялася ОСОБА_19 , звати ОСОБА_12 . Після чого до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві привезли обвинувачену, яку вона на той момент вперше побачила. Вони втрьох, кожен окремо, давали показання, її відпустили першою, обвинувачена та ОСОБА_12 залишалися у слідчого.

Орієнтовно через три місяці до неї звернулися працівники поліції (четверо осіб, одного з них звати ОСОБА_20 ), щоб зняти з карткового рахунку решту грошових коштів в сумі орієнтовно 90 000 - 91 000 гривень. Вона у присутності поліцейських спочатку зняла частину коштів у відділенні « Приватбанку », що знаходиться на бульварі Незалежності в м. Бровари Київської області, іншу частину - у відділенні, що знаходився на АДРЕСА_3 . Гроші та квитанції забрали поліцейські, також поліцейські забрали банківську і кредитну картки та мобільний телефон. Поліцейські між собою в розмові уточнили, що їм треба зняти кошти протягом 30 хвилин.

Через деякий час вона за порадою двоюрідного брата зателефонувала до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві. У телефонній розмові слідчий повідомив, що речі, які були вилучені у неї, згоріли у зв`язку з пожежею та запропонував під`їхати аби роз`яснити ситуацію. Підїхавши до слідчого, останній запропонував впізнати поліцейських, які вилучили в неї грошові кошти у сумі орієнтовно 90 000 - 91 000 гривень, банківську і кредитну картки та мобільний телефон, за фотознімками. Вона впізнали цих осіб, проте слідчий повідомив, що дані поліцейські вже давно не працюють у цьому відділі, а вилучені в неї речі зникли у зв`язку з пожежею. З вилучених речей їй нічого не повернули, банківський рахунок вона не закривала.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.02.2018, ОСОБА_9 звернувся до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві із заявою про те, що 28.01.2015 за адресою: АДРЕСА_2 (у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк») невстановлені особи шляхом обману заволоділи його грошовими коштами у сумі 157 600 гривень (т. 1 а.п. 52-53).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2019, потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених осіб впізнав за характерними ознаками зовнішності, а саме - за формою підборіддя, губ та носа, а також розрізу очей під № 2 особу, яка 28.01.2015 за адресою: АДРЕСА_2 (у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк») шляхом обману заволоділа грошовими коштами у сумі 157 600 гривень, а саме - ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 67-69).

Відповідно до протоколу огляду речей та документів від 20.09.2019 було оглянуто диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з приміщення банківської установи ПАТ «ПриватБанк» за адресою: АДРЕСА_2 , на якому зафіксовано факт шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 з боку ОСОБА_4 в сумі 157 600 гривень (т. 1 а.п. 73-77).

В ході проведення огляду відеозапису камери відеоспостереження на фасаді будівлі банківської установи ПАТ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 18/30 (на 6 хв. 48-52 с. мультимедійного файлу) зафіксовано: факт зустрічі потерпілого ОСОБА_9 з підозрюваною ОСОБА_4 (фактичний час зустрічі 28.01.2015 14 год. 01 хв. 41 с.), факт передачі чорного поліетиленового пакету з грошовими коштами у сумі 157 600 гривень потерпілим ОСОБА_9 підозрюваній ОСОБА_4 (фактичний час передачі 28.01.2015 о 14 год. 01 хв. 45 с.).

В ході проведення огляду відеозапису камери відеоспостереження, розміщеного в залі очікування банківської установи ПАТ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 18/30 (на 7 хв. 07 с. мультимедійного файлу) зафіксовано: факт того, що підозрювана ОСОБА_4 зайшла в приміщення банківської установи безпосередньо із потерпілим ОСОБА_9 (фактичний час 28.01.2015 о 14 год. 02 хв. 02 с.).

В ході проведення огляду відеозапису камери відеоспостереження, розміщеного в залі очікування банківської установи ПАТ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 18/30 (на 1 хв. 30 с. мультимедійного файлу) зафіксовано факт того, що підозрювана ОСОБА_4 передає кошти, які отримала від потерпілого ОСОБА_9 , касиру (фактичний час 28.01.2015 о 14 год. 04 хв. 27 с.), а також (на 2 хв. 10 с. мультимедійного файлу) зафіксовано факт отримання ОСОБА_4 квитанції за перераховані кошти (фактичний час 28.01.2015 о 14 год. 05 хв. 07 с.).

Як вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.08.2019, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 17.07.2019 здійснено тимчасовий доступ на розкриття банківської таємниці та вилучення, зокрема виписки руху коштів по поточному рахунку № НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299 з дня відкриття до 11.07.2019 (т.1 а.п. 64-66, 112-117).

Однак, всупереч ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 17.07.2019, якою було надано доступ до виписки руху коштів по поточному рахунку № НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк» з дня відкриття до 11.07.2019 включно, на вилученому працівниками поліції диску міститься виписка руху коштів по вказаному рахунку, інформація на якій наявна лише до 28.01.2015 до 14 год. 47 хв. 04 с.

З вилучених в АТ КБ «Приватбанк» документів вбачається, що поточний рахунок № НОМЕР_3 був відкритий на ОСОБА_13 .

Як видно з виписки руху грошових коштів по поточному рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ОСОБА_13 , на вказаний поточний рахунок 28.01.2015 о 14 год. 05 хв. 50 с. надійшли грошові кошти у сумі 157 598 гривень як поповнення карти готівкою у відділенні банку. Протягом 42 хв. за вісім трансакцій з банкомату було знято 58 000 гривень і на цьому виписка закінчується.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_9 , суд визнає, що вони є логічними, послідовними, узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 та з показаннями обвинуваченої ОСОБА_4 , а також з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Тому вказані докази є належними, допустимими та достовірними, у зв`язку з чим суд кладе їх в основу вироку.

Суд виключає з пред`явленого обвинувачення вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 у співучасті з «невстановленими слідством особами на ім`я ОСОБА_21 та ОСОБА_19 », оскільки у ході судового розгляду встановлено, що це є одна і та ж сама особа, яку було встановлено органом досудового розслідування, на ім`я ОСОБА_12 .

Так, обвинувачена ОСОБА_4 чітко повідомила, що на одному з сайтів знайшла контакти чоловіка, який представився ОСОБА_14 , а після їх затримання вона дізналася, що його звати ОСОБА_12 . Від ОСОБА_12 вона отримала пропозицію щодо вчинення шахрайських дій по відношенню до потерпілого за грошову винагороду. ОСОБА_12 дав їй чітку інструкцію: на вході до відділення ПАТ «ПриватБанк» зустріти потерпілого, отримати у нього грошові кошти під приводом здійснення валютно-обмінної операції та їх зарахувати шляхом передачі в касу банку на картковий рахунок ОСОБА_13 . Номер карткового рахунку їй надав ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_13 також чітко зазначила, що на прохання особи, який представився ОСОБА_19 , однак після їх затримання працівниками поліції вона дізналася, що його звати ОСОБА_12 , на її картковий рахунок були зараховані грошові кошти у сумі близько 151 000 гривень, з них 60 000 гривень нею були одразу зняті та передані ОСОБА_12 . Вказані дії вона вчиняла за грошову винагороду.

Більше того, в матеріалах справи міститься аналітичний звіт відділу кримінального аналізу ГУ НП у м. Києві за матеріалами кримінального провадження № 0000920, відповідно до якого об`єктом аналізу є злочинна діяльність осіб, які причетні до шахрайських дій у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.п. 78-93).

Обвинувачена ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_13 у ході судового розгляду повідомили, що вони всі втрьох: ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 були затримані працівниками поліції. Тобто, органом досудового розслідування станом на 2015 рік були встановлені особи, причетні до незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого. Проте, в матеріалах даного кримінального провадження не міститься жодного протоколу затримання вказаних осіб.

Про те, що одразу після даної події було встанолено осіб, причетних до до шахрайських дій у даному кримінальному провадженні, свідчить також і те, що в матеріалах даного кримінального проваджнення відсутня постанова про виділення з матеріалів даного кримінального провадження матеріалів щодо невстановлених слідством осіб на ім`я ОСОБА_21 та ОСОБА_19 .

На підтвердження того, що органом досудового розслідування були встановлені всі особи одразу після вчинення кримінального правопорушення свідчить також і те, що, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, органом досудового розслідування не було проведено жодної слідчої дії як з обвинуваченою ОСОБА_4 , так і свідком ОСОБА_13 щодо впізнання особи, яка, згідно їх показань, організувала схему щодо незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого, залучила їх до виконання, надавала відповідні інструкції.

Більше того, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомляв, що біля відділення ПАТ «ПриватБанк» його зустрів чоловік, який назвався ОСОБА_17 та провів до сходів приміщення банку, де їх вже чекала обвинувачена. Проте, слідчої дії з потерпілим щодо впізнання ним цієї особи органом досудового розслідування не проведено.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченої ОСОБА_4 , що вона не знала про організовану схему із заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 та не усвідомлювала, що діє у змові групою осіб.

Про наявність умислу в обвинуваченої ОСОБА_4 на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 та злагодженість дій обвинуваченої ОСОБА_4 з іншими особами свідчать як її власне показання та показання потерпілого ОСОБА_9 у судовому засіданні, так і її дії, які вона безпосередньо вчинила по відношенню до потерпілого.

Так, як вбачається з показань обвинуваченої та показань потерпілого, ОСОБА_4 зустріла потерпілого ОСОБА_9 на вході до приміщення ПАТ «ПриватБанк», за адресою: АДРЕСА_2 , провела його до зали очікування банку, отримала від потерпілого грошові кошти в сумі 157 600 гривень для здійснення валютно-обмінної операції, однак внесла грошові кошти в касу банку з призначенням - для зарахування на картковий рахунок ОСОБА_13 . Під приводом зустрічі ще з одним клієнтом обвинувачена покинула приміщення банку, повідомила потерпілому неправдиву інформацію, щоб він чекав, що його покличуть по селектору та передадуть йому грошові кошти в доларах США, знаючи, що кошти вона вже перерахувала на картковий рахунок ОСОБА_13 .

Більше того, з показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що 28.01.2015 о 14 год. 05 хв. 50 с. на її картковий рахунок надійшли грошові кошти у сумі орієнтовно 151 000 гривень як поповнення картки готівкою у відділенні банку. В цей же день їй вдалося зняти з банкомату орієнтовно 60 000 гривень, після чого її картковий рахунок було заблоковано через перевищення ліміту для зняття коштів. На прохання ОСОБА_12 вона приїжджала до банку, щоб збільшити ліміт, але в банку їй відмовили. Через деякий час вона у присутності працівників поліції зняла в касі банку з карткового рахунку залишок коштів у сумі орієнтовно 90 000 - 91 000 гривень та передала їх працівникам поліції разом з квитанціями.

Дані показання свідка ОСОБА_13 відповідають протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.08.2019, яким здійснено тимчасовий доступ на розкриття банківської таємниці та вилучення виписки руху коштів по поточному рахунку № НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк».

Як видно з виписки руху грошових коштів по поточному рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ОСОБА_13 , на вказаний поточний рахунок 28.01.2015 о 14 год. 05 хв. 50 с. надійшли грошові кошти у сумі 157 598 гривень як поповнення карти готівкою у відділенні банку. Протягом 42 хв. за вісім трансакцій з банкомату було знято 58 000 гривень і на цьому виписка закінчується, незважаючи на те, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 17.07.2019 було надано доступ на розкриття банківської таємниці та вилучення виписки руху коштів по вказаному рахунку з дня відкриття по 11.07.2019 (т.1 а.п. 64-66, 112-117).

При цьому, суд звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомив, що, зрозумівши, що його ошукали, він викликав слідчо-оперативну групу, якою було заблоковано картковий рахунок ОСОБА_13 . Свідок ОСОБА_13 також повідомила, що грошові кошти у сумі орієнтовно 90 000 - 91 000 гривень були зняті нею у присутності співробітників поліції, які їх одразу вилучили в неї разом з квитанціями.

Проте, матеріали даного кримінального провадження не містять жодної інформації про зняття решти грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_13 та вилучення їх у ОСОБА_13 , а також не містять даних щодо подальшої долі грошових коштів у сумі 99 598 гривень, оскільки виписка про рух коштів по поточному рахунку № НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк» лише до 28.01.2015 до 14 год. 47 хв. 04 с.

Отже, аналізуючи всі зібрані по справі докази у їхній сукупності, взаємозв`язку та співставленні, й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності, враховуючи обставини, при яких обвинувачена вчинила вказане кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001), оскільки вона заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі.

Водночас, необхідно зазначити, що судовий розгляд відповідно до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Винятки з даного правила допускаються лише з ініціативи прокурора, який вправі під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитися від підтримання державного обвинувачення, а також суду, який має право вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд не наділений правом вийти за межі, встановлені ст. 337 КПК України, та збільшити обсяг обвинувачення, застосувати закон про кримінальну відповідальність за більш тяжкий злочин або іншим чином погіршити становище обвинуваченого, вирішувати питання про винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень інших осіб, які не є обвинуваченими в даному кримінальному провадженні.

Отже, вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд керується вимогами, передбаченими ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожне кримінальне правопорушення. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами, встановленими ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, її участь та роль у скоєні даного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, її вік, сімейний стан - не заміжня, проживає разом з батьками та повнолітнім сином, ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який, згідно медичної документації, має захворювання, за місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, а також суд враховує: конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, спосіб, обстановку вчиненого нею кримінального правопорушення, її відношення до скоєного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, визначеного у межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, у редакції закону, яка діяла на момент вчинення даного кримінального правопорушення, із застосуванням правил ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.

У даному кримінальному провадженні представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 заподіяну матеріальну шкоду у сумі 216 000 (двісті шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок та заподіяну моральну шкоду у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок. Крім того, представник потерпілого просив стягнути з обвинуваченої витрати, пов`язані з наданням потерпілому правової допомоги у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_4 , думку якої підтримав її захисник, цивільний позов визнала частково, а саме - у частині відшкодування матеріальної шкоди - у сумі 60 000 гривень, оскільки вважає, що іншими грошовими коштами, які залишилися на рахунку, у сумі орієнтовно 100 000 гривень неправомірно заволоділи працівники поліції. Моральну шкоду, спричинену потерпілому, обвинувачена просила зменшити та визначити на розсуд суду, а також просила відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування потерпілому витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оскільки потерпілим та його представниками не долучено жодних підтверджуючих документів.

Дослідивши цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_4 заподіяної матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити його частково, а саме - у сумі 97 600 (дев`яносто сім тисяч шістсот) гривень 00 коп., оскільки, згідно обвинувального акту, потерпілому ОСОБА_9 заподіяна шкода у сумі 157 600 гривень, з них 60 000 гривень ОСОБА_4 у ході судового розгляду відшкодовано добровільно.

Що стосується заявлених вимог щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_9 моральної шкоди, яка виразилась в моральних стражданнях, то суд зазначає, що розмір шкоди не може визначатися абстрактно та повинен відображати реально понесені потерпілим втрати немайнового характеру внаслідок вчинених шахрайських дій відносно нього та має бути достатнім для відновлення його порушених прав. Водночас, потерпілий зобов`язаний зазначити в позові, у чому полягає моральна шкода, якими критеріями він керувався, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це може бути підтверджено.

Натомість, у позовній заяві лише зазначено, що потерпілий поніс душевні страждання. Отже, суд вважає, цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 заподіяної моральної шкоди підлягає задоволенню з урахуванням глибини душевних страждань потерпілого ОСОБА_9 , а також з врахуванням вимог розумності і справедливості, частково на суму 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Що стосується процесуальних втрат, а саме - витрат на правову допомогу, то суд вважає, що у цій частини позовних вимог необхідно відмовити, оскільки потерпілим та його представниками у ході судового розгляду не надано договірних, розрахункових та фінансових документів на підтвердження вказаних витрат (договорів, актів виконаних робіт з вказівкою на витрачений час для надання правової допомоги, квитанцій, чеків тощо).

Питання речових доказів вирішити у відповідності із ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001), та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та місця роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов, заявлений представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 97 600 (дев`яносто сім тисяч шістсот) гривень 00 коп.

Цивільний позов, заявлений представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог, заявлених представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 до ОСОБА_4 - відмовити.

Речові докази: диск з відеозаписом з камер відеоспостереження відділення ПАТ «ПриватБанк», що за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 18/30 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1