Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 травня 2024 року м. Рівне

Справа № 557/625/24

Провадження № 11-сс/4815/149/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Гощанського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2024 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000089 від 14.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Гощанського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2024 року задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 15 червня 2024 року без визначення розміру застави.

Не погодившись з рішенням суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17 квітня 2024 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчої. Вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та безпідставною, оскільки винесена з порушенням норм матеріального права. Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 визнав вину у скоєному, щиро розкаявся та готовий нести покарання. Крім того, одразу після затримання дав покази, які відповідають і показам свідків. Зазначає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, підтримує зв`язки з батьками та з грудня 2023 року мобілізований до лав ЗСУ.

Наголошує, що в ухвалі не доведено, чому більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки в разі обрання такого запобіжного заходу ухвала передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, які з метою контролю за поведінкою останнього мають право з`являтися до місця проживання особи, вимагати давати усні чи письмові пояснення, використовувати електронні засоби контролю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити рішення слідчого судді без зміни, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення 14.04.2024 року в стані алкогольного сп`яніння кримінального правопорушення, яке полягає в заподіянні ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які спричинили масивну крововтрату, внутрішньо-грудну кровотечу та призвели до смерті потерпілого.

15.04.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вимогами ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог зазначених статей.

Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: протоколом огляду житлового будинку, в якому проживав ОСОБА_9 , що розташований в АДРЕСА_1 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 15.04.2024 року, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 14.04.2024 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 15.04.2024 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 15.04.2024 року та іншими матеріалами провадження.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років. І хоч тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, на думку апеляційного суду, на даному етапі досудового розслідування доведеним є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 27.03.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, що, на думку апеляційного суду, свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень. При цьому в матеріалах справи міститься характеристика сільського голови Бабинської сільської ради Рівненської області ОСОБА_13 , згідно якої підозрюваний за час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з негативної сторони, а саме: не виявляв бажання працевлаштовуватися, схильний до крадіжок та зловживання спиртними напоями.

Доводи захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді та обрання невмотивовано жорстокого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, а також належним чином мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи фактичні обставини злочину, який інкримінується підозрюваному, а саме вчинення правопорушення проти життя та здоров`я особи, колегії суддів вважає, що в цьому кримінальному провадженні наявний реальний суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку превалює над принципом поваги до свободи особистості, що в свою чергу свідчить про виправданість обраного запобіжного заходу.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження - під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчої з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, які були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття законного судового рішення, тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції,а відтак і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Гощанського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2024 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000089 від 14.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2