Справа № 206/2096/24
Провадження № 1-кп/206/174/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2024 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючий, суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2024 року за №0000066 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, із середньою освітою, не маючий утриманців, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді гранатометника 1-го мотопіхотного відділення 1-го мотопіхотного взводу 2-ї мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 03 березня 2024 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, знаходячись в лісосмузі неподалік буд. АДРЕСА_3 , придбав, шляхом привласнення, знайдений ним на землі згорток замотаний в ізоляційну стрічку синього кольору, відкривши який побачив сліп-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 1,9354 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - MDMB-4en-PINACA (MDMB-PENINACA), маса MDMB-4en-PINACA в якій в перерахунку на основну становить 0,1270 г, яку підняв та поклав до правої зовнішньої кишені, вчинив ти самим незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту, після чого, тримаючи її таким чином безпосередньо при собі, цілком усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх умисних дій, пов?язаних з фактичним незаконним перебуванням в його володінні вказаної психотропної речовини, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжив перебувати та рухатись лісосмугою розташованої неподалік буд. АДРЕСА_3 , вчинив тим самим незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту. Того ж дня, 03 березня 2024 року, близько 17 годині 50 хвилин, знаходячись в лісосмузі неподалік буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 був зупинений працівниками управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, якими, в ході поверхневої перевірки, відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію України», в правій зовнішній кишені його штанів був виявлений, а з приїздом слідчо-оперативної групи і вилучений згорток замотаний в ізоляційну стрічку синього кольору в середині якого знаходився сліп-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 1,9354 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - MDMB-4en-PINACA (MDMB-PENINACA), маса MDMB-4en-PINACA в якій в перерахунку на основну становить 0,1270 г, та яку ОСОБА_3 , цілком усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України (т.1 а.п. 1-6).

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (т.2 а.п. 6).

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (т. 2 а.п. 11-12).

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та прокурора клопотань, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтею 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

В той же час, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше силу ст. 89 КК України не судимий (т. 1 а.п. 65-67), військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді гранатометника 1-го мотопіхотного відділення 1-го мотопіхотного взводу 2-ї мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» (т. 1 а.п. 74, 76-77), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №1» Запорізької міської ради не перебуває (т. 1 а.п. 68), за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, громадський порядок не порушує (т.1 а.п. 71).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралася.

Цивільний позов не заявлено.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування було проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/9808-НЗПРАП від 08.03.2024 року, витрати на проведення якої становлять 1893,20 грн., які відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого (том 1 а.п. 20).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/9808-НЗПРАП від 08.03.2024 року, на користь держави (код бюджетної класифікації 24060300) грошові кошти у розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок.

Речові докази:

- пакет з полімерного матеріалу, горловина якого прошита ниткою, кінці якої опечатано паперовою биркою з відбитком круглої печатки, пояснювальним підписом експерта, в якому упаковано первинне пакування та подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору масою 1,8436 г (в ході проведення експертизи витрачено 0,0918 г речовини від об`єкта) в пакеті з полімерного матеріалу з «фіксатором» та приклеєним фрагментом липкої стрічки, яка згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено MDMD-4en-PINACA, визнану речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23 березня 2024 року та передану до камери зберігання речових доказів ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанції № 002637) - знищити;

- DVD-R диск з одним відео файлом «export-mtd2h» (4,19 Гб) - залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання. У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1