ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000230 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 - частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 5 статті 361 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7 захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_8 та продовжено стосовно до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто 19 лютого 2024 року, з визначенням застави у сумі 536 800 та покладенням відповідних обов`язків за ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у разі її внесення.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК, що підтверджується документами, долученими до клопотання слідчого у їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 28.02.2024 року.

Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що у цьому кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання доказів.

Слідчий суддя вважав, що ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі доведення його винуватості, не зменшились, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеним прокурором ризик у виді переховування ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі доведення його винуватості, який відповідно до ст. 12 КК відноситься до тяжкого злочину, за один з яких передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Щодо визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, слідчий суддя посилаючись на положення статей 176, 177, 178, 182 КПК, взяв до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, вважав, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та, враховуючи розмір шкоди, завданий в результаті кримінального правопорушення, вважав за доцільне визначити заставу розмірі у двісті прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 536 800 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи осіб, які її подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання слідчого ґрунтується лише на припущеннях та доказах, які не доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів, тому за твердженням захисника, висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 є безпідставними. Також захисник вважає не доведеними ризики, зазначені слідчим у клопотанні, а саме, що він може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків чи потерпілих у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, прокурором не доведено необхідність подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою, а також неможливість забезпечити його належну процесуальну поведінку, шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, адже ризики, які існували на початку досудового розслідування, суттєво змінились. Зазначає, що ОСОБА_7 тривалий час утримується під вартою, проте з моменту застосування до нього запобіжного заходу не проведено жодної слідчої дії за участю ОСОБА_7 . Також слідчий суддя не дав належної оцінки відомостям, які характеризують особу підозрюваного, а саме, що він має постійне місце проживання, має родину, на утриманні має двох малолітніх дітей, понад сім років перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_10 , також на утриманні має мати похилого віку ОСОБА_11 , 1939 року народження, яка є інвалідом ІІ групи довічно і ОСОБА_7 є єдиним хто утримує матір матеріально та допомагає фізично і ці обставини, на думку захисника, взагалі не були дослідженні та не отримали оцінки слідчим суддею. Зауважує, що слідчий суддя не звернув увагу, що на момент розгляду клопотання слідчого, цивільна дружина підозрюваного перебуває на стаціонарному лікуванні, а їх малолітні діти залишені фактично під наглядом матері підозрюваного 1939 року народження. Вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо застосувати менш суворий запобіжний захід.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного та застосувати стосовно нього менш суворий запобіжний захід.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та висновки слідчого судді, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи скарги є не обґрунтованими, а ухвала слідчого судді відповідає вимогам законності та обґрунтованості, з огляду на наступне.

З матеріалів провадження слідує, що в провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000230 від 20.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28 - ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК.

30.08.2023 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК.

30.08.2023 в порядку ст. ст. 276-278 КПК ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК.

01.09.2023 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, долученими до клопотання і була предметом судового контролю під час розгляду клопотання під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.

З матеріалів провадження не слідує, що на даний час встановленні обставини, які виключають обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Також, обґрунтованість підозри може бути предметом окремого провадження в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу, слідчим суддею правильно враховано, що у цьому кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання доказів та дійшов обґрунтованого висновку, що ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі доведення його винуватості, не зменшились, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Аналізом матеріалів досудового розслідування, зокрема протоколів НСРД, можна дійти висновку, що роль та функції ОСОБА_7 полягали у підшукуванні малозабезпечених осіб, на яких у подальшому проводились оформлення банківських рахунків, які використовувались у злочинній схемі, проведенні незаконних дій, пов`язаних з несанкціонованим втручанням до онлайн банкінгів, з метою зміни пінкодів до банківських карток та знятті грошових коштів.

Вказані вище обставини, посилюють ризик переховування від органу досудового розслідування.

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обумовлює можливість підозрюваному переховуватись на тимчасово непідконтрольній українській владі територіях, що значно ускладнити органам правопорядку вживати заходи реагування на таку поведінку підозрюваного та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді видно, що судом враховані дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований.

Доводи захисника, що слідчий суддя не дав належної оцінки відомостям, які характеризують особу підозрюваного, а саме, що він має постійне місце проживання, має родину, на утриманні має двох малолітніх дітей, понад сім років перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_10 , також на утриманні має мати похилого віку ОСОБА_11 , 1939 року народження, яка є інвалідом ІІ групи довічно і ОСОБА_7 є єдиним хто утримує матір матеріально та допомагає фізично, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Вказані обставини не спростовують правильності висновків слідчого судді проте, що інший, більш м`який запобіжний захід, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки такі обставини існували і під час вчинення інкримінованих йому злочинів, проте не були належним стримуючим фактором від протиправної поведінки.

Крім того, відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком цих дітей є ОСОБА_14 , а не підозрюваний ОСОБА_7 .

Стосовно перебування ОСОБА_7 у цивільному шлюбі з ОСОБА_10 , то апеляційний суд зважає на ту обставину, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів групою осіб, до якої, відповідно до клопотання слідчого та долучених доказів, входила ОСОБА_10 .

Доводи захисника, що на утриманні у підозрюваного має мати похилого віку ОСОБА_11 , 1939 року народження, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки, як встановлено матеріалами провадження ОСОБА_7 не працевлаштований, у зв`язку з чим немає легального джерела доходу і відповідно не має можливості утримувати інших, особа, яка має групу інвалідності отримує соціальну допомогу та, в даному випадку пенсію за віком, а також стороною захисту не надано відомостей про відсутність інших близьких родичів, які б могли піклуватись за гр. ОСОБА_11 , 1939 р.н. або неможливість відповідних органів та соціальних служб надавати їй допомогу.

Слідчий суддя належним чином застосував і положення ч. 3 ст. 183 КПК та визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з належним урахуванням обставин даного конкретного кримінального провадження, зокрема вчинення злочинів з корисливих мотивів, майнової спрямованості, кількість епізодів злочинної діяльності та розміру заподіяної шкоди, у зв`язку з чим розмір застави не є завідомо непомірним і водночас є достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки у разі її внесення.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам статей 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4