У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новогригорівка, Миколаївської області, офіційно не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, з повною загальною середньою освітою, раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.07.2024 року. Визначено заставу, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_6

захисник ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.07.2024 року. Визначено заставу, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Вважає, щопоза увагою слідчого судді залишився факт необґрунтованості ризиків, на які посилається сторона обвинувачення.

Вказує, що слідчий суддя дійшов до помилкових висновків щодо неможливості застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_6 повністю визнає свою провину, щиро кається у скоєному. Співпрацює зі слідством, надає свідчення та добровільно приймав участь у слідчому експерименті. Добровільно з`являвся до слідчого, та суду, що свідчить про те що, він не має на меті ухилятися від слідства та суду, впливати на свідків.

Зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю, працював неофіційно до затримання на автомийці, має міцні соціальні зв`язки.

Наголошує, що ступінь тяжкості вчиненого злочину не може бути підставою для обрання ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

У провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження ЄРДР №0000850, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За версією органу досудового розслідування,24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і діє по теперішній час.

Так, 09.05.2024 року приблизно об 14 годині 35 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_6 , достовірно розуміючи, що в країні діє воєнний стан, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , на території Центрального ринку в приміщенні павільйону, де здійснюють продаж риби, зайшов до підсобного приміщення, та, підійшовши до столу, який розташований навпроти вхідних дверей контейнеру, де працювала ОСОБА_8 , побачив мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », належний останній, та сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування, які для потерпілої не мають матеріальної цінності, після чого у ОСОБА_6 виник повторний злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення вищезазначеного майна потерпілої.

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, реалізовуючи свій повторний злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу взяв зі столу сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », вартість якого становить 1633,33 гривень, та відразу направився до виходу з приміщення павільйону.

У цей час, потерпіла ОСОБА_8 , виявивши відсутність своїх речей, побачила ОСОБА_6 , який тримав в руках сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », почала його переслідувати та кричати з вимогою зупинитись та повернути викрадене, однак ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його протиправні дії, направлені на крадіжку чужого майна, виявлені потерпілою та стали носити відкритий характер, продовжив свої злочинні дії щодо викрадення вищевказаного майна, кинув на підлогу сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та, утримуючи в руках мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », покинув приміщення павільйону, незважаючи на вимогу потерпілої зупинитись.

Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1633,33 гривень.

22.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

05.06.2024 ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення передбаченогоч.4 ст.186 КК України та про наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

За версією органу досудового розслідування, 24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і діє по теперішній час.

Так, 09.05.2024 року приблизно об 14 годині 35 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_6 , достовірно розуміючи, що в країні діє воєнний стан, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , на території Центрального ринку в приміщенні павільйону, де здійснюють продаж риби, зайшов до підсобного приміщення, та, підійшовши до столу, який розташований навпроти вхідних дверей контейнеру, де працювала ОСОБА_8 , побачив мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », належний останній, та сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування, які для потерпілої не мають матеріальної цінності, після чого у ОСОБА_6 виник повторний злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення вищезазначеного майна потерпілої.

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, реалізовуючи свій повторний злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу взяв зі столу сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », вартість якого становить 1633,33 гривень, та відразу направився до виходу з приміщення павільйону.

У цей час, потерпіла ОСОБА_8 , виявивши відсутність своїх речей, побачила ОСОБА_6 , який тримав в руках сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », почала його переслідувати та кричати з вимогою зупинитись та повернути викрадене, однак ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його протиправні дії, направлені на крадіжку чужого майна, виявлені потерпілою та стали носити відкритий характер, продовжив свої злочинні дії щодо викрадення вищевказаного майна, кинув на підлогу сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та, утримуючи в руках мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », покинув приміщення павільйону, незважаючи на вимогу потерпілої зупинитись.

Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1633,33 гривень.

22.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

05.06.2024 ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду оскільки, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів санкція, якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, був неодноразово засуджений за злочини проти власності, останнього разу 04.10.2023 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку та робить даний ризик об`єктивним.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд, враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину в умовах воєнного стану, за який може бути призначено покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років. У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є достатнім мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства..

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується та наразі інкримінується ОСОБА_6 , об`єктивно та беззаперечно, існує.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2024 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді