КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/5271/22 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/820/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, визнано винуватим за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено остаточно ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 20 червня 2022 року. Згідно вироку ОСОБА_7 , 17.06.2022 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, прибув до магазину «Єва», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 1, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «РУШ» та в цей момент, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме - товару, наявного у продажі у приміщенні вказаного магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину «Єва», скориставшись тим, що за його діями працівники магазину та будь-які інші особи не спостерігають, маючи вільний доступ до товарів, взяв з торгової полиці належне ТОВ «РУШ» майно, а саме - одну упаковку чоловічої туалетної води «Versace Pour Homme», 50 мл., вартістю 1839 грн. 20 коп., яку засунув під шорти, в які був одягнений, після чого, направився до виходу з магазину, при цьому, не оплативши товар на касі, тим самим, таємно викравши у вказаний спосіб чуже майно. Своїми протиправним діями ОСОБА_7 завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 1839 грн. 20 коп.

Крім того, 18 червня 2022 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 прибув до магазину «Єва», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сиваська, 1, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «РУШ» та в цей момент, у нього виник прямий злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме товару, наявного у продажі у приміщенні магазину «Єва». Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину «Єва», скориставшись тим, що за його діями працівники гіпермаркету та будь-які інші особи не спостерігають, маючи вільний доступ до товарів, взяв з торгової полиці належне ТОВ «РУШ» майно, а саме - одну упаковку чоловічої туалетної води «Versace Pour Homme», 100 мл., вартістю 865 грн. 58 коп., яку поклав до сумки, що мав при собі, після чого, направився до виходу з магазину, при цьому, не оплативши товар на касі, тим самим, повторно, таємно викравши у вказаний спосіб чуже майно. Своїми протиправним діями ОСОБА_7 завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 865 гривень 58 коп.

Зокрема, 20 червня 2022 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 перебував у магазині «Єва», що за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 27, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «РУШ» та в цей момент, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його в свою користь, при цьому, обравши предметом своїх злочинних дій майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме - жіночу туалетну воду «Versace Crystal Noir», 5 мл., вартістю 290 грн. 83 коп. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_10 пройшов до товарних полиць з парфумами у вказаному вище магазині «Єва», звідки взяв жіночу туалетну воду «Versace Crystal Noir», 5 мл., поклав її до лівої кишені джинсових шортів та, усвідомлюючи, що вказаний товар йому не належить, почав йти до виходу з магазину, але відразу помітив, що його дії були помічені працівниками магазину "Єва", тому ОСОБА_7 почав тікати в бік виходу з магазину. Крім того, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, жодним чином не реагував на вимоги працівників магазину «Єва» зупинитися та віддати належне ТОВ «РУШ» майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та вже у подальшому, був затриманий разом із викраденим майном. Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав матеріального збитку ТОВ «РУШ» на суму 290 грн. 83 коп.

Прокурор у кримінальному провадженні, не погоджуючись із судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, постановити новий вирок, призначити за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. В решті вирок суду залишити без змін.

Прокурор вважає, що судом безпідставно застосовано ст. 69 КК України. Проте обвинувачений не працює, міцних соціальних зв`язків немає, обвинувачується у вчиненні трьох епізодів злочинів проти власності, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України належить до тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України. Активне сприяння у розкритті злочину не підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами. Судом вказано, що обвинувачений надавав визнавальні показання, але фактично судом описано щире каяття. Обвинувачений ніякої допомоги органу досудового розслідування у встановленні додаткових обставин справи не надавав. З місця вчинення кримінального правопорушення намагався втекти, що підтверджується відеозаписом з камер спостереження. Допомоги у встановленні місцезнаходження доказів (куди та кому) продавав не надавав. Така пом`якшуюча обставина не могла бути застосована судом. Мотивів призначення покарання нижчого від найнижчої межі не наведено.

Від обвинуваченого надійшли заперечення на апеляційну скаргу, де він зазначає, що повністю визнавав себе винуватим, повернув потерпілому викрадене майно, сприяв розкриттю злочинів, щиро розкаявся, що сприяло проведенню досудового розслідування в найкоротші строки. Звертає увагу, що у суд вказав, що активне сприяння у розкриттю злочину підтверджено прокурором у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання через його суворість та призначити йому більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши положення ст.75 КК України. На обґрунтування своїх вимог обвинувачений зазначає, що він визнав вину, щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв їх розкриттю, що було підтверджено також стороною обвинувачення під час судового розгляду та враховано судом першої інстанції. Обтяжуючі покарання обставини в матеріалах кримінального провадження відсутні. Зазначає, що свідомо пішов на співпрацю з органами досудового слідства щодо розкриття злочинів, оскільки розумів, що не має виправдання вчинення ним кримінальних правопорушень, тому висловив щирий жаль з приводу вчинених протиправних дій та осуд своєї поведінки в суспільстві. Крім того вказує, що відшкодував завдані збитки, потерпілі не мають будь-яких претензій щодо нього, насильницьких дій з його сторони не було. З огляду на зазначені ним обставини та даних про його особу, суд не розглянув можливість застосування положень ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення та підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла наступного. Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень в апеляційних скаргах не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд першої інстанції врахував положення статей 50, 65 КК України, характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, належать до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (щиро розкаявся, вину визнав у повному обсязі), дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Так, суд, відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання визнав щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України та що обвинувачений висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки.

При цьому суд обґрунтовано зазначив, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»). Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ВС від 22 березня 2018 року в справі № 759/7784/15-к).

Крім того, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнав обставиною, що пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що виразилось у активному сприянні у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, та розгляду провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Зокрема, дану обставину під час судового розгляду підтвердила і прокурор, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_7 з самого початку давав визнавальні показання, послідовно та логічно розповідав про всі свої дії, нічого не приховуючи та допомагаючи у розкритті вчинених ним злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не установлено.

При цьому, суд пославшись на положення ст. 69 КК України та врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи обвинуваченого, конкретних обставин в кримінальному провадженні, дійшов висновку про доцільність застосування положень ст. 69 КК України із призначенням основного покарання нижчим від найнижчої межі, встановленої ч. 4 ст. 186 КК України. Так, судом враховано, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра або лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, має місце проживання, має ряд захворювань та матеріали кримінального провадження містять ці дані, зокрема, судом надавався запит до медичної установи та з цього приводу було отримано відповідь, відношення обвинуваченого до вчиненого - його щире каяття та висловлювання жалю з приводу вчиненого, вік обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особливості й обставини вчинення злочинів - тяжких наслідків не настало, будь якого насильства обвинуваченим застосовано не було, кримінальні правопорушення, передбачені статтями 185, 186 КК України не пов`язані з корупцією, характеристика викраденого товару та його вартість, потерпілі звернулися до суду із заявами, що будь-яких претензій до обвинуваченого не мають, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій.

Ч.1 ст.69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. Щире каяття характеризується відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.

З вироку суду вбачається, що провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений надав добровільно пояснення, вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, висловив щире каяття у вчиненому, дійсність якого у апеляційного суду не викликає сумнівів.

Сторона обвинувачення заперечує наявність в даному випадку пом`якшуючої обставини - активне сприяння у розкритті злочинів, оскільки обвинувачений ніякої допомоги органу досудового розслідування у встановленні додаткових обставин справи не надавав. На думку колегії суддів такі доводи прокурора не підтверджуються матеріалами кримінального провадження та не узгоджуються з позицією сторони обвинувачення під час судового розгляду.

За даними журналу судового засідання від 23.05.2023 року, прокурор у кримінальному провадженні на запитання суду надав відповідь, що від початку затримання ОСОБА_7 активно сприяв досудовому розслідуванню та добровільно надавав показання в статусі підозрюваного (а.п.58, т.2).

Апеляційним судом перевірено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра або лікаря-психіатра не перебуває, має місце проживання, має ряд захворювань, які підтверджуються наявними у провадженні даними, щиро розкаявся, визнав вину та висловлював жаль з приводу вчиненого, активно сприяв розкриттю вчинених злочинів. Також колегія суддів враховує відсутність обтяжуючих покарання обставин та не настання тяжких наслідків, вартість викраденого майна, наявність в суді заяв потерпілих про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій, який дійсно висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки.

Враховуючи молодий вік обвинуваченого, наведені вище обставини провадження, дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , встановлені судом пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, які, на переконання апеляційного суду істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та є достатніми для застосування в даному випадку при призначенні покарання положень ст. 69 КК України, яке визначено місцевим судом.

Колегія суддів в даному випадку не вбачає підстав для скасування зазначеного вироку в частині призначеного покарання за ч.4 ст. 185, ч. 4 ст.186, ч.1 ст. 70 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується зстаттями 50, 65 КК України, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо наявності підстав для застосування положень ст.75 КК України колегія судді вважає необґрунтованими з огляду на таке.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України належать до тяжких злочинів.

Приймаючи рішення про застосування положень ст. 69 КК України суд першої інстанції врахував наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема, особливості й обставини вчинення злочинів - тяжких наслідків не настало, будь якого насильства обвинуваченим застосовано не було, кримінальні правопорушення, передбачені статтями 185, 186 КК України не пов`язані з корупцією, характеристика викраденого товару та його вартість, потерпілі звернулися до суду із заявами, що будь-яких претензій до обвинуваченого не мають, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій.

Окрім цього, суд врахував дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра або лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, має місце проживання, має ряд захворювань та матеріали кримінального провадження містять ці дані, та дійшов висновку про доцільність призначення основного покарання нижчим від найнижчої межі, встановленої ч. 4 ст. 186 КК України, з чим погоджується колегія суддів.

За правилами ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Враховуючи встановлені судом обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, характер і ступінь їх тяжкості, а також дані про обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за яке йому було призначено покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням. Однак ОСОБА_7 належних висновків не зробив для себе та знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість його звільнення від відбування покарання з іспитовим строком. Застосування ст. 75 КК України не сприятиме виправленню обвинуваченого. Призначене судом покарання відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, підстав для його пом`якшення чи застосування ст. 75 КК України за апеляційними доводами ОСОБА_7 не встановлено, а тому його апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той самий строк, з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4