Справа № 953/5357/24
н/п 1-кс/953/4624/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 від 14.06.2024 за чч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова 24.06.2024 поштою надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на автомобіль «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, який належить ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 13.06.2024 близько о 22 години 30 хвилин поблизу буд. АДРЕСА_1 автомобілем «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок пригоди пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довіреності від 30.04.2024 власник автомобіля «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 уповноважила громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) розпоряджатися (продавати, обміняти, передати в оренду тощо) автомобілем «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 .

В період часу з 23 години 30 хвилин 13.06.2024 по 00 хвилин 20 хвилин 14.06.2024 слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 проведений огляд вищевказаного автомобіля, у ході якого встановлено, що автомобіль «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Автомобіль «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, 21.06.2024 засобами поштового зв`язку на адресу Київського районного суду м. Харкова скеровано клопотання прокурора про арешт майна. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 червня 2024 (справа № 953/5357/24 н/п 1-кс/953/4426/24) клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків у строк 72 години. Вказана ухвала отримана прокурором 20.06.2024.

Сторона обвинувачення зазначає, що строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна таким, що не є пропущеним.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.

В судове засідання власник майна, будучи належним чином повідомлена не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 14.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В період часу з 23 години 30 хвилин 13.06.2024 по 00 хвилин 20 хвилин 14.06.2024 слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 проведений огляд вищевказаного автомобіля, у ході якого встановлено, що автомобіль «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

14.06.2024 засобами поштового зв`язку на адресу Київського районного суду м. Харкова скеровано клопотання прокурора про арешт майна. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 червня 2024 (справа Справа № 953/5357/24 н/п 1-кс/953/4426/24) клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків у строк 72 години. Вказана ухвала отримана прокурором 20.06.2024.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, стороною обвинувачення не пізніше наступного робочого дня після вилучення в ході огляду 13.06.2024 майна, як того вимагає абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, з дотриманням вимог ст. 116 КПК України, 14.06.2024 клопотання про арешт майна направлено до суду засобами поштового зв`язку, та 17.06.2024 вказане клопотання надійшло до канцелярії Київського районного суду м. Харкова.

За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як встановлено слідчим суддею, 21.06.2024 до Київського районного суду м. Харкова, після усунення недоліків в межах встановленого строку, засобами поштового зв`язку направлено клопотання прокурора, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно, вилучене в ході огляду 13.06.2024.

Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на спеціальному майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання автомобіль «PORSCHE TAYCAN», р.н. НОМЕР_1 на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1