СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/635/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2023 за № 0002353, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бирине Новоград-Сіверського р-ну Чернігівської обл., українця, громадянина України, який здобув повну середню освіту, неодружений, не працює, без місця реєстрації, проживає в недобудові за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 07.11.2012 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст.185; ст. 104, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 10.09.2013 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст.185; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 04.06.2014 згідно з п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

- 20.03.2019 Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 3 ст.15 ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-11.02.2021 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185; ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. На підставі ст. 72 КК України (в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі за період з 21.12.2019 по день набрання даним вироком законної сили. Звільнений 11.02.2021 з-під варти по відбуттю покарання;

- 06.07.2022 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 3 роки;

-17.07.2023 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 21.06.2023 приблизно о 12 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на території паркової зони, розташованої біля будинку АДРЕСА_1 , знайшовши банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження пін-коду, емітентом якої є АТ «Універсал Банк», належна неповнолітньому ОСОБА_8 , яка згідно з п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом та є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я неповнолітнього ОСОБА_8 , на якій були грошові кошти у сумі 2063 грн, які належать матері останнього - ОСОБА_9 , в ході чого у ОСОБА_4 виник умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з даного банківського рахунку грошових коштів.

Безпосередньо реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знайшовши вищевказану банківську картку та привласнивши її, ОСОБА_4 21.06.2023 приблизно о 12 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на території паркової зони, розташованої біля будинку АДРЕСА_1 , не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, обравши вищевказану банківську картку за об`єкт свого протиправного посягання, з метою використання в особистих корисливих мотивів, а саме для подальшого повторного викрадення грошових коштів з банківського рахунку завдяки її незаконному використанню, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, об`єднану єдиним кримінально протиправним наміром, спрямованим на подальше повторне заволодіння чужим майном, яке належить матері неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , ОСОБА_4 21.06.2023 приблизно о 12 год. 42 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) попрямував до торгівельного магазину « Новус », що розташований по вул. Святошинська, 3 в м. Києві, для подальшого викрадення грошових коштів з банківського рахунку за допомогою банківської картки.

Прибувши до магазину «Новус», ОСОБА_4 21.06.2023 приблизно о 13 год. 40 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому, знаходячись в умовах воєнного стану та усвідомлюючи це, використовуючи раніше знайдену банківську карту АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , що належить неповнолітньому ОСОБА_8 , при цьому не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної картки (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, протиправно, повторно таємно викрав з банківського рахунку неповнолітнього ОСОБА_8 кошти в сумі 587 грн 79 к., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вищевказаному торгівельному магазині, спричинивши своїми умисними діями матері неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

Після чого, 21.06.2023 приблизно о 14 год. 20 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні торгівельного магазину « АТБ », що розташований по вул. Верховинна, 7 у м. Києві, надав банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , що належить неповнолітньому ОСОБА_8 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної картки (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, протиправно, повторно таємно викрав з банківського рахунку неповнолітнього ОСОБА_8 кошти в сумі 08 грн 50 к., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вищевказаному торгівельному магазині, спричинивши своїми умисними діями матері неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_9 матеріальну шкоду. Своїми протиправними діями, об`єднаними єдиним кримінально протиправним наміром, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 596 грн 29 к.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів; таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що 21.06.2023 приблизно о 12 год. 00 хв. він ішов по парковій зоні, неподалік будинку АДРЕСА_1 , та знайшов банківську картку, яку підібрав та поклав собі в кишеню. Після цього, він, цього ж дня, 21.06.2023, пішов до магазину «Новус», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 3 , де взяв сигарети та алкоголь та розрахувався за них карткою, яку знайшов. Через деякий час, цього ж дня, 21.06,2023, він пішов до магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 7 , де взяв шоколад та розрахувався за нього карткою, яку знайшов. Він розумів, що вчиняє кримінальні правопорушення. На наступний день його затримали працівники поліції та вилучили у нього банківську картку, яку він знайшов напередодні.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 21.06.2023 приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України.

Також суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 21.06.2023 приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи в магазині «Новус», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 3, та 21.06.2023 о 14 год. 20 хв., перебуваючи у магазині «АТБ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 7, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно та в умовах воєнного стану, а тому її дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, не працює, без місця реєстрації та не має постійного місця проживання, має хронічні хвороби, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 357; ч. 4 ст. 185 КК України в межах санкцій даних статей, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 69 КК України, на які посилається сторона захисту.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, вироком Святошинського районного суду міста Києва від 06.07.2022 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки На підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, то суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України, сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки вказані кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 після ухвалення вироку Святошинським районним судом міста Києва від 06.07.2022, який на момент ухвалення вироку не набрав законної сили, оскільки оскаржений до апеляційного суду.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд бере до уваги те, що положеннями ст. 71 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю вироків.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, за змістом ч. 1 ст. 71 КК України моментом у часі, що дає підстави застосування вказаної норми при призначенні покарання, є постановлення попереднього обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.

Таку позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18 від 01.06.2020 року.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 95, 96, 97, 98).

Судові витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за:

- ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 06.07.2022, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме 03 листопада 2023 року.

Речові докази:

- банківську картку банку «Монобанк» № НОМЕР_2 , чорного кольору, яку поміщено до спецпакету Національна поліція України № CRI 1001806 та яку 22.06.2023 було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 в ході огляду місця події, яка передана на зберігання до кімнати речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - знищити;

- 2 (два) диски з відеозаписами з камер відеоспостереження, встановлених у приміщенні торгівельного кіоску « Techno Case », що розташований за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 3 , та у приміщенні магазину «Новус», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 3 , які приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1