Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000016, внесеного до ЄРДР 02.01.2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків - НОМЕР_1 , уродженки Житомирської області, громадянки України, українки, не одруженої, маючої дитину 2007 року народження, маючої вищу освіту, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків - НОМЕР_2 , уродженки Амурської області РФ, громадянки України, українки, неодруженої, маючої дитину 2007 року народження, маючої вищу освіту, працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинувачених за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України (в редакції Закону № 1707-VI від 05.11.2009), -

В С Т А Н О В И В :

26.09.2016 року до Подільського районного суду міста Києва від прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_8 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, 01.01.2016 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебували за адресою: АДРЕСА_3 , а саме у під`їзді на східцевому майданчику вказаного будинку, де в цей час також перебувала ОСОБА_10 .

В цей момент, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 , помітивши ОСОБА_10 , обступили її та на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків почали словесно ображати останню, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою.

Після чого, у ОСОБА_6 сумісно із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на завдання побоїв, та вчинення інших насильницьких дій відносно ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на східцевому майданчику, ОСОБА_11 , після того як ОСОБА_7 нанесла удар по голові в область потилиці ОСОБА_10 , схопила останню за ноги, тим самим лишивши її змоги захищатись від неправомірних дій. Далі, ОСОБА_9 наніс удар по голові ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_6 штовхнула, від чого вона впала на спину на сходи. Після чого, незважаючи на спроби ОСОБА_10 уникнути ударів, вищевказані особи продовжили штовхати її по сходах до дверей під`їзду, при цьому наносячи багаторазові удари по тулубу.

В подальшому, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 намагались виштовхнути ОСОБА_10 на вулицю, проте, оскільки остання вчинила супротив, ОСОБА_9 з метою побороти опір потерпілої, наніс їй близько 3 ударів ногою в живіт, а саме в область ребер, від чого ОСОБА_10 , відчувши фізичний біль, впала на коліна.

Незважаючи на безпорадний стан потерпілої, ОСОБА_11 , продовжуючи свій злочинний умисел, схопила потерпілу за волосся та почала тягнути останню по внутрішньому двору, за кут вищевказаного будинку, при цьому інщою рукою наносила чисельні удари по обличчю.

Після цього, коли ОСОБА_9 схопив за горло ОСОБА_10 та, штовхаючи останню, декілька разів вдарив головою об стіну будинку, в той час ОСОБА_11 використовуючи нецензурну лайку, разом із ОСОБА_7 продовжила наносити чисельні удари по обличчю, після чого схопивши ОСОБА_10 за волосся, потягнули вниз, тим самим змусивши останню встати на коліна, чим ОСОБА_7 скористалась та нанесла ще 2 удари коліном по обличчю.

Через деякий час, коли ОСОБА_10 почала кричати про допомогу, ОСОБА_9 , розуміючи, що їх злочинні дій можуть бути викриті, наказав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зупинитись та залишити місце вчинення злочину, після чого ОСОБА_6 ще раз вдарила потерпілу та разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зникли з місця вчинення злочину.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними діями, які виразились в умисному завданні побоїв та інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявили клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КК України (в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення) у зв`язку з закінченням строків давності та зазначили, що своєї вини в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні не визнають, однак будучи психологічно стомленим через тривалий термін розгляду кримінального провадження, будучи обмеженими у нормальному житті через наявність даного кримінального провадження, яке негативно вплинуло, в тому числі, і на їх сімейне життя, вирішили скористатися своїм правом та звернутися до суду з даним клопотанням.

Захисники підтримали клопотання обвинувачених.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинувачених.

Від потерпілої заперечень на адресу суду не надходило.

В ході розгляду кримінального провадження, встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України (в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення), пройшло понад п`ять років.

Розглянувши клопотання обвинувачених, заслухавши думку прокурора та захисників, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 49 КК України (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло пять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) - середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше пяти років.

Відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотню дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно ст.12 КК України (у редакції чинній станом на час вчинення інкримінованого діяння), кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КК України кваліфікувалось як злочин середньої тяжкості, а за чинним КК України як нетяжкий злочин.

Стаття 49 КК України передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно ст.12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, з 2016 року - моменту вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України (в редакції Закону № 1707-VI від 05.11.2009), яке віднесено кримінальним законодавством до категорії злочинів середньої тяжкості, та за яке передбачено покарання, (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), у виді обмеження волі на строк до пяти років або позбавлення волі на той самий строк, минув строк понад п`ять років.

При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від слідства не ухилялися та до закінчення строків давності нових кримінальних правопорушень не вчиняли, тобто перебіг давності, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заявили, що хоча вони своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнають, проте їх позиція є добровільною і істинною, їм зрозумілі суть і правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, просили їх звільнити від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

За таких обставин кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинувачених - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 2 ст. 126 КК України (в редакції Закону № 1707-VI від 05.11.2009) у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000016, внесеного до ЄРДР 02.01.2016 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 126 КК України (в редакції Закону № 1707-VI від 05.11.2009) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - закрити.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відсутній.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом семи днів з моменту її проголошення.

CуддяОСОБА_1