25.06.2024
Справа № 642/4323/23
№1кс/642/1965/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах « Благодійного фонду «Пелікан» на постанову слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду зі скаргою в якій вказав, що в провадженні слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 в Харківській області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження №0000955 від 13.06.2023 з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 201-2 КК України. В межах вказаного кримінального провадження на майно « Благодійного фонду «Пелікан» 25.12.2023р. ухвалою слідчого судді було накладено арешт. 10.06.24р. адвокатом ОСОБА_3 на ім`я слідчого було подане клопотання про ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження однак постановою від 12.06.24р. в задоволенні клопотання було відмовлено. Заявник прохає слідчого суддю скасувати вказану постанову як необґрунтовану та зобов`язати ОСОБА_4 розглянути його клопотання від 10.06.24р.

В судовому засіданні заявник доводи скарги підтримав. Прохав її задовольнити. Пояснив що дійсно в суді ознайомився з матеріалами які стосувались клопотання про арешт майна однак вважає що у слідчого можуть перебувати і інші матеріали які не були долучені до клопотання.

Слідча в судовому засіданні проти скарги заперечувала зазначивши що постанова від 12.06.24р. є обґрунтованою та такою що ухвалена з дотриманням вимог діючого законодавства.

Суд, заслухавши заявника, слідчого, дослідивши матеріали справи, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч.2 ст.220 КПК України).

Як зазначено у частині 5 вказаної статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, викладений у статті 303 ЦПК України.

Відповідно до пункту 7 частини 1 ст. 303 ЦПК України до повноважень слідчого судді віднесено розгляд скарг на рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Виходячи з наведених положень, до повноважень слідчого судді відноситься лише зобов`язання слідчого винести процесуальне рішення щодо розгляду клопотання, якщо таке процесуальне рішення не винесено у встановлений ст. 220 КПК України строк.

Розгляд клопотання по суті - про відмову або про задоволення клопотання віднесено до повноважень слідчого, тому слідчий суддя, виходячи з положень щодо заборони втручання у процесуальну діяльність слідчого, не має повноважень наперед зобов`язувати слідчого виносити постанову конкретного змісту.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.7 передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000955 від 13.06.2023р. за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 201-2 КК України. В межах вказаного кримінального провадження на майно «Благодійного фонду «Пелікан» 25.12.2023р. ухвалою слідчого судді було накладено арешт.

Адвокатом ОСОБА_3 в інтересах «Благодійного фонду «Пелікан» було подане клопотання про ознайомлення з матеріалами провадження.

Постановою від 12.06.2024 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. Відмова обґрунтована відсутністю у «Благодійного фонду «Пелікан» статусу в кримінальному провадженні відповідно до ст. 221 КПК України.

Суд вважає що постанова в цій частині є недостатньо обґрунтованою оскільки ч.3 ст. 64-2 КПК України передбачено що третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт має права передбачені цим кодексом підозрюваного, обвинуваченого в частині що стосується арешту майна.

Таким чином представник «Благодійного фонду «Пелікан» обґрунтовано має очікуванні сподівання на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в частині що стосуються арешту майна.

У постанові від 01.12.2022р. у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

З огляду на викладене скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах « Благодійного фонду «Пелікан» на постанову слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання задовільнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 в Харківській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 12.06.24р. скасувати.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1