Провадження № 1-кс/947/4823/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на проведення обшуку, з якого вбачається, що слідчим відділом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001366, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому місці, однак не пізніше січня 2023 року, діючи із корисливих мотивів, добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України,вступивши в злочинну змову з ОСОБА_6 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, організував діяльність, метою якої є незаконне переправлення осіб через державний кордон України та розробив відповідний злочинний план, який передбачав поширення серед знайомих осіб інформації щодо надання за грошову винагороду послуг з незаконного переправлення через державний кордон України особам, яким тимчасово обмежено право на виїзд з України у відповідності до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період воєнного стану, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022.

Розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та із невстановленими особами, розробили єдиний злочинний план, згідно якого вони, повинні були здійснювати низку дій, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Згідно розробленого плану вчинення кримінального правопорушення, відомого усім учасникам злочину, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, організували незаконне переправлення чоловіків, що підлягають мобілізації, через державний кордон України, шляхом виготовлення, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, фіктивних документів, тобто без дійсних підстав, а також офіційнихдокументів, які б засвідчували те, що особи є працевлаштованими на стратегічно важливих підприємств, поставлені на облік до РТЦК та яким надається відстрочка від призову під час мобілізації у зв`язку із бронюванням підприємством їх посад.

Крім того, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та іншими невстановленими у ході досудового розслідування особами, виготовлялись фіктивні документи, які б свідчили, що нібито підприємства та фірми звертаються до Міністерства економіки України з метою бронювання військовозобов`язаних, до списку яких вносяться особи, які підлягають мобілізації. У подальшому Мінекономіки, після опрацювання Генеральним штабом України листа зі списком осіб, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та воєнний час, виносить наказ про затвердження таких списків.

Отримавши наказ про бронювання працівників підприємства, ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами, виготовлявфіктивні документи про робоче відрядження, за яким особа, яка має намір залишити територію України, у подальшому перетинає державний кордон України та не повертається.

В ході проведення обшуків встановлено осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яким ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , та інші невстановлені особи виготовляли вищевказаним особам документи про фіктивне працевлаштування у стратегічно важливих підприємствах та документів про відрядження з метою перетину державного кордону України, які на теперішній час перебувають на території України.

В ході досудового розслідування слідчим відділом в порядку ст. 40, 41 КПК України було надано доручення співробітникам ДСР НПУ, щодо встановлення місця мешкання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які можливо причетні до кримінального правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування встановлено осіб, які скористалися схемою незаконного переправлення через державний кордон України осіб, яким тимчасово заборонено перетин державного кордону в умовах правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64 від 24.02.2022, за грошову винагороду, які на підставі фіктивних документів виїжджають та заїжджають на територію України.

Під час виконання вказаного доручення встановлено, зокрема, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, з метою перевірки можливої причетності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення виникала необхідність у проведенні обшуку за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення: мобільних телефонів; сім-карток; комп`ютерної техніки та цифрових носіїв інформації за допомогою яких проводилися грошові транзакції, друкувалася документація, проводилися операції через «Нову Пошту», а також велася переписка із посібниками, тощо; банківських карток, на які могли переводитися грошові кошти здобуті злочинним шляхом; грошових коштів, здобутих злочинним шляхом; чеків, які підтверджують пересилання грошових коштів на банківські картки, розрахункові рахунки через термінали самообслуговування, банки, чеків, щодо відправлення отримання посилок «Нової Пошти», тощо; договорів з банками на відкриття рахунків на які здійснювалися грошові переводи, банківські ячейки, тощо; чорнових записів та інших документів, що містять інформацію про вчинення кримінального правопорушення; будь-яких документів ТОВ «СПЕРКО УКРАЇНА», ТОВ «АГРОФІРМА "КИЇВСЬКА" та інших підприємств, їх печатки, трудові договори, відпустки, посвідчення, документи на відрядження, тощо, за допомогою яких, особи могли виїхати за межі державного кордону України; медичної документації, документів військових, мобілізованих, документів з РТЦК та СП та документів осіб, про працевлаштування у стратегічно важливих підприємствах, документів про відрядження, які могли виїхати за межі державного кордону України або готувалися до цього; інших предметів підшуканих, виготовлених, пристосованих чи використаних як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) які зберегли на собі його сліди, індивідуальні ознаки яких не відомі на час розгляду питання, пов`язаного з наданням дозволу на проведення обшуку.

Іншим способом, ніж відшукати та вилучити вищевказані речі під час проведення обшуку, неможливо встановити обставини вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та осіб, що причетні до його вчинення.

Без відшукання таких речей неможливо повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, встановити осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також прийняти законне рішення у цьому кримінальному провадженні, а тому слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку.

В судовому засіданні слідчий клопотання про надання дозволу на проведення обшуку підтримала у повному обсязі, клопотання просила задовольнити.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши слідчого в судовому засіданні, яка підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення ЄСПЛ є обов`язковими для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що аби не суперечити ст.8 Конвенції, втручання у приватне життя повинно здійснюватися «згідно із законом», мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», п.42; «Шалімов проти України», п.84; «Кузнецов проти України», п.134).

У рішенні «Michaud v. France», п.94-1175, ЄСПЛ вказав, що вираз «передбачене законом» вимагає насамперед, щоб втручання ґрунтувалося на внутрішньому праві.

Згідно рішення «S. and Marper v. the UK», п.101, втручання буде таким, що є «необхідним у демократичному суспільстві», якщо воно відповідає вимогам «нагальної суспільної необхідності», зокрема є пропорційним його «законній меті», і якщо причини, наведені національними властями в його виправдання, є «суттєвими і достатніми».

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», п. 132, для винесення постанови про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи суди відповідно до законодавства повинні переконатися в тому, що існують достатні підстави вважати, що розшукувані предмети знаходяться там».

Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Долученими до клопотання матеріалами в сукупності в повній мірі підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в рамках кримінального провадження № 0001366 від 06.10.2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За оперативною інформацію ДСР НПУ встановлено, що до даних кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на підставі фіктивних документів виїжджає та заїжджає на територію України та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується протоколами допитів свідків та рапортами ДСР НПУ, долученим до матеріалів клопотання про надання дозволу на проведення обшуку.

За таких обставин, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що за місцем мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 можуть знаходитися речі та предмети, які можуть містити у собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та мають вагоме значення для досудового розслідування.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що в результаті надання дозволу на проведення обшуку може бути досягнуто мету проведення такої слідчої (розшукової) дії, оскільки за вказаною адресою можуть знаходитися предмети, що мають відношення до кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення передбачених ч. 3 ст. 332 КК України та його специфіку, слідчий суддя вважає, що обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування та про які зазначено у клопотанні, які в свою чергу в добровільному порядку отримані бути не можуть, оскільки такі речі та документи викриватимуть можливу протиправну поведінку причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб.

Згідно інформаційної довідки № 372699192 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, майно за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_14 .

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість поданого клопотання, наявність правових підстав для його задоволення, так як в результаті проведення обшуку можуть бути виявленні та вилученні речі, які будуть використані як докази в рамках кримінального провадження на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 України, а також осіб, які можуть бути причетними до його вчинення, слідчий суддя приходить до переконання, що таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 223, 234, 235 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Надати слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 України та прокурорам групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні дозвіл на проведення обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, а саме:

1) мобільних телефонів;

2) сім-карток;

3) комп`ютерної техніки та цифрових носіїв інформації за допомогою яких проводилися грошові транзакції, друкувалася документація, проводилися операції через «Нову Пошту», а також велася переписка із посібниками, тощо;

4) банківських карток, на які могли переводитися грошові кошти здобуті злочинним шляхом;

5) грошових коштів, здобутих злочинним шляхом;

6) чеків, які підтверджують пересилання грошових коштів на банківські картки, розрахункові рахунки через термінали самообслуговування, банки, чеків, щодо відправлення отримання посилок «Нової Пошти», тощо;

7) договорів з банками на відкриття рахунків на які здійснювалися грошові переводи, банківські ячейки, тощо;

8) чорнових записів та інших документів, що містять інформацію про вчинення кримінального правопорушення;

9) будь-яких документів ТОВ «СПЕРКО УКРАЇНА», ТОВ «АГРОФІРМА "КИЇВСЬКА" та інших підприємств, їх печатки, трудові договори, відпустки, посвідчення, документи на відрядження, тощо, за допомогою яких, особи могли виїхати за межі державного кордону України;

10) медичної документації, документів військових, мобілізованих, документів з РТЦК та СП та документів осіб, про працевлаштування у стратегічно важливих підприємствах, документів про відрядження, які могли виїхати за межі державного кордону України або готувалися до цього;

11) інших предметів підшуканих, виготовлених, пристосованих чи використаних як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) які зберегли на собі його сліди, індивідуальні ознаки яких не відомі на час розгляду питання, пов`язаного з наданням дозволу на проведення обшуку.

Визначити строк дії ухвали тривалістю в один місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1