Справа № 570/4730/23
Номер провадження 1-кс/570/129/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и в :

Представник потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого та визнання дій неправомірними, в якій просить:

- визнати рішення слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 04.05.2023 р. за №0000305, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КПК України про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, в частині вжиття заходів щодо накладення арешту на майно, загальною площею 377,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у розпорядженні АКІБ "УкрСиббанк" (витребувавши договір іпотеки №8297, 809 від 06.03.2007, довідку та роздруківку руху коштів, про заборгованість ОСОБА_6 та погашення боргу за період з 2017 р. по даний час), неправомірним;

- скасувати постанову слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання від 15.02.2024 р. - в частині відмови вжиття заходів щодо: накладення арешту на майно, загально площею 377,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_6 та про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у розпорядженні АКІБ "УкрСиббанк" (витребувавши договір іпотеки №8297, 809 від 06.03.2007, довідку та роздруківку руху коштів, про заборгованість ОСОБА_6 та погашення боргу за період з 2017 по даний час).

В обґрунтування скарги вказує, що старшим слідчим СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 04.05.2023 р. до ЄРДР за №0000305, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КПК України.

14.02.2024 р. адвокатом ОСОБА_4 до ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України щодо проведення слідчих дій.

За результатом розгляду клопотання, слідчим винесено постанову від 15.02.2024 р., згідно якої клопотання задоволено частково. Відмовлено у задоволенні клопотання в частині проведення слідчих дій звернення до слідчого судді Рівненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, загальною площею 377,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_6 ; звернення до слідчого судді Рівненського районного суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у розпорядженні АКІБ "УкрСиббанк" (витребувавши договір іпотеки №8297, 809 від 06.03.2007, довідку та роздруківку руху коштів, про заборгованість ОСОБА_6 та погашення боргу за період з 2017 р. по даний час).

Вважає, що відмова у задоволенні клопотання у вищевказаній частині є недодержанням вимог ст. 170 КПК України, а також не сприятиме виконанню завдання арешту майна, яким є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою та метою накладення арешту у вказаному кримінальному провадженні є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Вказаний арешт необхідно накласти на майно, загальною площею 377,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та власністю ОСОБА_6 як зазначалося у клопотанні слідчому, оскільки ОСОБА_6 стала власником майна, значно більшої площі приміщень, саме - за рахунок коштів потерпілого ОСОБА_3 Станом на 22.08.2017 р. ОСОБА_6 була власником пивбару та ковбасного цеху, загальною площею 227,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 16 500 доларів США, а також збудованим майном, про що зазначено вище, власником якого стала сама та яке, перебуває у її фактичному володінні, на загальну суму 2068690 грн. Таким чином, ОСОБА_6 спричинила потерпілому матеріальні збитки на вказану суму, що є особливо великим розміром. Як убачається з ходу досудового розслідування та закриття кримінального провадження двічі слідство не скеровано для всебічного, повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а навпаки на його закриття, у зв`язку з цивільно-правовими відносинами.

В діях ОСОБА_6 вбачаються саме шахрайські дії. ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном (грошовими коштами) в особливо великих розмірах шляхом обману, зловживаючи довірою ОСОБА_3 , в період часу з серпня 2017 р. по даний час, вчинила сплановані шахрайські дії відносно нього та заволоділа його майном (грошовими коштами). 22.08.2017 р., будучи власником пивбару та ковбасного цеху, загальною площею 227,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та достовірно знаючи, що вказаний об`єкт нерухомості є об`єктом обтяження в забезпечення кредитних зобов`язань за договором іпотеки №8297, 809, 06.03.2007, укладеного нею з АКІБ "УкрСиббанк", діючи в порушення його умов в частині обов`язку іпотекодавця не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб, у вказаний час, завідомо не маючи наміру виконувати свої зобов`язання, уклала з ОСОБА_3 попередній договір про прийняття зобов`язань щодо продажу йому вказаного об`єкту нерухомості, приховавши факт його перебування в іпотеці зазначеної фінансової установи, та усвідомлюючи неможливість здійснення ним реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, того ж дня, отримала від нього кошти в сумі 15 000 доларів США в якості авансу, завідомо не маючи наміру вчинити оформлення договору купівлі-продажу вказаного майна.

Ураховуючи наведене, отримавши тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у розпорядженні АКІБ "УкрСиббанк" (витребувавши договір іпотеки №8297, 809 від 06.03.2007, довідку та роздруківку руху коштів про заборгованість ОСОБА_6 та погашення боргу за період з 2017 по даний час та давши їм оцінку, можна дійти висновку, що кошти необхідні були ОСОБА_6 для погашення боргу перед банком. А тому ОСОБА_6 умисно не повідомила потерпілого про вищевказане.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала скаргу та одночасно пояснила, що вона помилилася, вважаючи що існує два договори іпотеки №8297 та 809 від 06.03.2007, оскільки №809 - серія договору №8297. Вважає недостатньою наявність в матеріалах кримінального провадження договору іпотеки №8297, який надала ОСОБА_6 органу досудового розслідування, оскільки належним доказом у вказаному кримінальному провадженні буде слугувати долучення лише витребуваного за ухвалою слідчого судді вказаного договору іпотеки від банку. Також пояснює, що у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення авансу - грошових коштів 16500 доларів США, якими заволоділа ОСОБА_6 , у якій забезпечено позов та накладено арешт саме на спірну нерухомість - пивбар та ковбасний цех, загальною площею 227,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, існує податкова застава на спірне майно. У даному кримінальному провадженні цивільного позову поки не заявлено.

Слідчий у судовому засіданні 25.03.2024 р. просить у задоволенні скарги відмовити з підстав, які вказані в його оскаржуваній постанові від 15.02.2024 р., оскільки підстави для накладення арешту на вказане майно відсутні, до того ж у кримінальному провадженні статусу підозрюваного особою не набуто; а договір іпотеки №8297 знаходиться в матеріалах кримінального провадження, його надала ОСОБА_6 . На даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває. У подальшому слідчий у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений по дату, час та місце його проведення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень старшого слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , який матеріали кримінального провадження до суду не надав, у його провадженні перебувають матеріали кримінального провадження № 0000305 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Частина 3 ст. 26 КПК України передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 615 КПК України, якою врегульовано особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану, встановлено, що скарги на будь-які рішення, дії чи бездіяльність прокурора, слідчого, прийняті або вчинені ним на виконання повноважень, визначених цією статтею, можуть бути подані до суду. Їх розгляд здійснює слідчий суддя того суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя найбільш територіально наближеного до нього суду, що може здійснювати правосуддя, або іншого cуду, визначеного в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

14.02.2024 р. представник потерпілого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого ОСОБА_5 з клопотанням, у якому серед іншого також просила звернутися до слідчого судді Рівненського районного суду з клопотаннями про накладення арешту на майно, загальною площею 377,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_6 та про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у розпорядженні АКІБ «УкрСиббанк» (витребувавши договір іпотеки №8297, 809 від 06.03.2007 р., довідку та роздруківку руху коштів, про заборгованість ОСОБА_6 та погашення боргу за період з 2017 р. по даний час.

15.02.2024 старший слідчий СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 у постанові відмовив у задоволенні вказаних клопотань.

Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому, слідчий суддя вважає, що положення ч.1 ст.220 КПК України, надають право особі, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені КПК України, звертатися до слідчого лише у випадках, установлених цим Кодексом.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Статтею 22 КПК України визначена змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) слідчий службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 40 КПК України 1. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. 2. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; Пункт 4 частини другої статті 40 виключено на підставі Закону № 1697-VII від 14.10.2014 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

5. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною третьою даної статті передбачено, що потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходиться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх(здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 170 КПК України 1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно із вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови слідчого, останнім не було порушено ст. 110 КПК України, слідчий навів мотиви в частині відмови в задоволенні клопотань, його висновки є обґрунтованими.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У судовому засіданні під час надання пояснень слідчим щодо наявності у матеріалах кримінального провадження договору іпотеки №8297 серія 809 від 06.03.2007 р. представник потерпілого не заперечила вказаної обставини.

Слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови від 15.02.2024 старшим слідчим СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 було дотримано вимог КПК України, постанова слідчого є вмотивованою, а тому за таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст.110, 220, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про визнання рішення слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 04.05.2023 р. за №0000305, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КПК України про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, в частині вжиття заходів щодо накладення арешту на майно та про тимчасовий доступ до речей і документів неправомірним та скасування постанови слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання від 15.02.2024 р. в частині відмови вжиття заходів щодо накладення арешту на майно та про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1