Справа № 164/86/24
Провадження № 1-кп/162/67/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 березня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.02.2023 року за №0000007, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Луцьк Волинської області, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з базовою загальною середньою освітою, одруженому, раніше судимому, останній раз вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які пов?язані з роботою та обслуговуванням ЕОМ, автоматизованих систем, комп?ютерних мереж та мереж електрозв?язку на строк 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 209 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Любешівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.02.2023 року за №0000007 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209, ч.3 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 209 КК України.

На електронну адресу суду від прокурора 11.03.2024 року надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , яке вмотивоване тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК, ч. 2, 3 ст. 209 КК України, будучи раніше неодноразово судимим. Враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, які вчинені у складі організованої групи, та покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у їх вчиненні, дані про особу обвинуваченого, обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо останнього не зможе забезпечити його належну поведінку та запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. На підставі викладеного, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 16.01.2024 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.03.2024 року.

Із поданої прокурором копії вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2020 року, який набрав законної сили 31.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, які пов?язані з роботою та обслуговуванням ЕОМ, автоматизованих систем, комп?ютерних мереж та мереж електрозв?язку на строк 1 рік.

Відповідно до довідки з особової справи №364-М-22 на засудженого ОСОБА_7 останній на теперішній час відбуває покарання у ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)», кінець строку відбування покарання 15.10.2025 року.

Частиною 1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження запобіжного заходу в силу вимог ст. 199 КПК України, є обставини, які свідчать про те, що ризики які виправдовують тримання особи під вартою не зменшились та відсутня можливість завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Статтею 533 КПК України встановлено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

При цьому, відповідно до п.12 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суд.

Отже, нормами КПК України передбачений порядок участі обвинуваченого у судовому розгляді, якщо такий обвинувачений відбуває покарання реально.

Одночасно з цим ч. 5 ст. 199 КПК України встановлено, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У даному випадку колегія суддів зауважує, що хоча прокурор стверджує про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 209 КК України, проте, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Маневицька виправна колонія (№42)», останній не має реальної можливості здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, про які зазначає прокурор у своєму клопотанні. Тому у колегії суддів відсутні достатні підстави вважати, що існує висока ступінь ймовірності позапроцесуальних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , спрямованих на перешкоджання судовому розгляду або створення загрози суспільству.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає недоцільним задоволення клопотання прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст.177, 199, 372 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченому - з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складений 19.03.2024 року.

Головуючий ОСОБА_11

Судді ОСОБА_12

ОСОБА_13