ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20835/23

Провадження № 11-сс/4820/80/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2023 року про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 29.05.2023, та

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Заявник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, вказане у його заяві від 29.05.2023.

У скарзі ОСОБА_5 йдеться про те, що 27.07.2023 він отримав лист ТУ ДБР у місті Хмельницькому №1659зкп/14-01-01-3369/2023 від 14.07.2023 про невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою, в якому керівник першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_6 надав ОСОБА_5 відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2023 року в задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 відмовлено з огляду на те, що інформація, викладена в заявах не є достатньою для того, щоб внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді від 21 листопада 2023 року та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, постановлена з порушенням норм процесуального закону, зокрема в судовому засіданні першої інстанції слідча суддя оголосила, що задовольнила скаргу ОСОБА_5 , а у письмовому варіанті відмовила.

Позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_5 у судове засідання у режимі відеоконференції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно належним чином через начальника ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», лист від 22.02.2024 надісланий на електронну адресу установи), згідно заяви ОСОБА_5 від 11.03.2024 у зв`язку з мусульманським святом Рамадан він протягом місяця не буде приймати участь у судових засіданнях, просить перенести ці засідання (а/с 75, 77).

Керівників Хмельницької обласної прокуратури та ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому було повідомлено про місце, день та час розгляду апеляційної скарги (а/с 75), їх представники в судове засідання не з`явилися, про поважні причини не повідомили, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України, ч.4 ст.405, ст. 422 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість проведення апеляційного розгляду у відсутність заявника, колегія суддів враховує вимоги статті 422 КПК України, яка передбачає повідомлення особи, яка подала апеляційну скаргу, а не виклик, тобто явка цієї особи не є обов`язковою, строки апеляційного розгляду вказаної категорії справ, що апеляційна скарга ОСОБА_5 перебуває у провадженні апеляційного суду з 30.01.2024 року, неодноразово призначалася до розгляду (01.02.2024, 15.02.2024, 22.02.2024, 13.03.2024) та розгляд відкладався через хворобу ОСОБА_5 , зайнятість заявника у іншому судовому засіданні, у зв`язку з чим він відмовився від участі у відеоконференції, тоді як дата узгоджувалась завчасно, також ОСОБА_5 відмовився приймати участь у судовому засіданні через карантин у коридорі (а/с 72), при цьому суд не отримав відповідь від установи на запит про перебування ОСОБА_5 у цей час на лікуванні (а/с 73), а також ОСОБА_5 відмовився приймати участь у судовому засіданні у зв`язку з мусульманським святом Рамадан.

За вказаних обставин, у даному конкретному випадку, процесуальну поведінку заявника ОСОБА_5 під час апеляційного розгляду, з огляду на тривале перебування провадження на розгляді у суді апеляційної інстанції, а також численні відкладення судових засідань за ініціативою особи, яка подала апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, висловлену в його рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, а саме, у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Приймаючи до уваги викладене, дотримуючись принципів законності і верховенства права та розумності строків під час здійснення апеляційного розгляду, а також враховуючи неодноразові відкладення судових засідань, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, в тому числі і апелянта, повідомлених належним чином про дату, час та місце слухання справи, та відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 2, частини 3 статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, для особи, яка перебуває під вартою, а також якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судової справи вбачається, що оскаржувана ухвала була постановлена 21 листопада 2023 року за участю в режимі відеоконференції заявника ОСОБА_5 , який відбуває покарання у ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1).

Копію оскаржуваної ухвали судом було надіслано на адресу Вінницької установи виконання покарань (№ 1) 27.12.2023 (а/с 54), з розписки про отримання копії ухвали від 21.11.2023 вбачається, що ОСОБА_5 отримав оскаржуване рішення 11.01.2024 (а/с 60 оборот), згідно штампа конверту апеляційну скаргу останній направив 12.01.2024, згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, апеляційна скарга надійшла до Хмельницького апеляційного суду 30.01.2024.

Тож, оскільки копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 отримав 11.01.2024, апеляційна скарга подана заявником 12.01.2024, тобто у межах строку, передбаченого чинним законодавством, у зв`язку з чим необхідність у поновленні строку відсутня.

Щодо суті доводів апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 оскаржує відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 29.05.2023, оскільки вважає, що факти, викладені в зазначеній заяві є достатніми для внесення відомостей до ЄРДР.

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За результатом перевірки доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

У такому випадку слідчий суддя не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Під час судового розгляду слідчим суддеюбезпосередньо досліджувалася заява ОСОБА_5 від 27.05.2023 (а/с 1) та було встановлено, що 04.07.2023 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому, надійшла скерована із Головного слідчого управління Національної поліції України заява ОСОБА_5 від 29.05.2023 р., в якій останній зазначав, що це «заява-повідомлення про злочин гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , нотаріус ОСОБА_10 (надалі злочинці) та поліціантів заступника начальника Хмельницького УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , начальника Зарічанського відділу МВСУ Хмельницької області (надалі порушники) щодо привласнення приватної власності ОСОБА_5 - квартири АДРЕСА_1 .

Усі злочини злочинців-порушників доведені постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.12.2018 р. (справа 674-1764-16ц, провадження 22-ц-4820-360-18), постановою Верховного суду від 27.08.2018 р. (справа 674-1764-16ц, провадження 61-15134-св-18), постановою Верховного суду від 17.10.2018 р. (справа 684-1130-17, провадження 51-28249-св 18). ОСОБА_5 , будучи співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , якою він володіє на праві власності, відповідно до договору купівлі продажу, у рівних частках разом з ОСОБА_13 (надалі співвласник) дізнався, що його частку квартири зайняли невідомі ОСОБА_5 особи та займаються там торгівельною діяльністю, на що ОСОБА_5 та його представники ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (надалі, потерпілі-представники) ніякої згоди нікому не давали.

Після чого, останні направили заяву у міліцію м. Хмельницький та з відповіді порушника міліціанта дізнались, що частку квартири ОСОБА_5 перетворили на крамницю без згоди останнього, заключили договір найму оренди без його згоди та підпису, а квартира ОСОБА_5 вже не належить і її власником є інша особа, а не він, що суперечить ст.ст.380, 382, 383, 355, 358 ЦПК України, а оскільки ОСОБА_5 свою частку квартири не дарував, не продав та нікому у користування не передавав, то він і досі є співвласником квартири і ніхто, відповідно до ст.358 ЦК України, немає права вчиняти будь-які дії з його власністю без його на те згоди.

З відповіді порушника від 23.07.13 р. №7165 ОСОБА_5 також дізнався, що його квартира вже не квартира, а крамниця, що також неможливо, без виводу його квартири з житлового фонду та проведення квартири у нежитлове приміщення, на що ОСОБА_5 також згоди не давав та на що не давали згоди і його представники. Також, з відповіді порушника, ОСОБА_5 дізнався, що за його заявою та заявою його представників навіть не порушили кримінального провадження, їх не допитали як заявників, а осіб, які зайняли його квартиру, навіть не встановили, та розпоряджаються незаконно його приватною власністю, навіть не притягнули до кримінальної відповідальності, не порушили кримінальне провадження проти останніх та не внесли його заяву до ЄРДР, не відібрали пояснення в злочинців, які незаконно заволоділи його приватною власністю та проникли в приватну квартиру, пошкодивши при цьому та викравши його майно з квартири. Чим порушник та його підлеглі порушили ст.ст.214, 215, 223 КПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст.364, 365, 367 КК України.

05.03.14 р. ОСОБА_5 отримав з Хмельницкого ДПІ лист, в якому вказано, що в його квартирі незаконно перебувають без його згоди гр. ОСОБА_16 , ОСОБА_8 (надалі злочинці), а міліціанти м.Хмельницький взагалі на цей злочин, щодо незаконного заволодіння його майном та квартирою, не реагують.

Протягом 3-х років порушники кришують злочинну діяльність злочинців, одного з яких вдалось встановити, прізвище ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , з приводу незаконного заволодіння квартирою ОСОБА_5 та викрадення належного останньому та його родині майна (пральна машина «Zanysi», мікрохвильова піч «LG», 2 ноутбуки: «Asus», «Hewlett Packard», 1 нетбук «ASUS», електрочайник «Тефаль», відеокамеру «Нікон») з застосуванням сили, катування щодо примусового виселення злочинцями матері ОСОБА_5 пенсіонерки ОСОБА_14 , його вагітної дружини - ОСОБА_15 та його малолітньої дочки ОСОБА_18 .

Порушники, не дивлячись на рішення ухвали суду про зобов`язання вчинити відповідні дії, виселення злочинців з квартири ОСОБА_5 та повернення викраденого майна і порушення проти злочинців кримінального провадження за ст.185 КК України, не виконують рішення ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 12.06.2015 р. (справа №686/8956/15-к), Апеляційного суду Хмельницької області від 20.06.2014 р. (справа №686/9243/14-к), Апеляційного суду Хмельницької області від 26.12.2014 р. (справа №686/9243/14-к), Апеляційного суду Хмельницької області від 25.04.2014 р. (справа №686/962/14-ц). 17.11.2015 р. та 18.11.2015 р. ОСОБА_5 , під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи №686/962/14-ц, дізнався, що спільником ОСОБА_17 , ОСОБА_8 та їх керівником є ОСОБА_13 (надалі злочинці), де останній очолив злочинне угруповання, підробив державні документи, акти, договір оренди за підписами ОСОБА_5 , підписами посадових осіб та печатки державних установ на виведення квартири ОСОБА_5 з житлового фонду та отримання дозволів на перетворення його квартири на магазин без згоди на те останнього, з примусовим виселенням з квартири ОСОБА_5 його матері, його вагітної дружини з малолітніми дітьми та викрадення приватного майна, належного останнім.

Також від третіх осіб ОСОБА_5 дізнався, що злочинці безпідставно, без згоди останнього, в його квартирі проводять незаконну торгівлю фальсифікованими тютюновими та алкогольними виробами та здають квартиру останнього в оренду, за що отримують прибуток, а з прибутку не сплачують жодних податків, чим злочинці порушили ст.ст. 204, 212, 225, 226, 227 Кримінального кодексу України, за що злочинців також слід притягнути до кримінальної відповідальності.

Всі вищевказані злочинні дії порушників доведенні ухвалою ВССУ від 17.02.2016 р. (справа № 2218/4208/14-ц) про скасування неправосудних рішень. 27.05.2016 р. в цивільній справі №686/962/14-ц в Хмельницькому міськрайонному суді злочинець дав письмові пояснення, що він перебуває і торгує в приватній вищевказаній належній ОСОБА_5 квартирі, придбаній останнім відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2002 р. серія ЕА №802170, зареєстрованого в реєстрі нотаріуса код МО за №6827, без його згоди, а за оренду його приватної вищевказаної квартири сплачує кошти третім особам, що свідчить також про те, що злочинець ухиляється від сплати податків, оскільки ОСОБА_5 , як власник вищевказаної квартири, не отримував від злочинця ніяких коштів за оренду його квартири та не давав дозволу на перебування та торгівлю в останній, також злочинець в суді письмово зізнався, що його вже притягували до адміністративної відповідальності.

08.06.2016 р. від третіх осіб ОСОБА_5 дізнався про те, що проти злочинців порушено кримінальне провадження №0007546 за ст.185 ч.3 КК України та кримінальне провадження №0002079 за ст.356 КК України, але слідчий при цьому протягом декількох років не визнав ОСОБА_5 , його матір ОСОБА_14 , дружину ОСОБА_15 , його дітей ОСОБА_19 , ОСОБА_18 потерпілими, не відібрав від них пояснення, не зібрав докази, не надіслав їм повідомлення про порушення вищевказаних кримінальних проваджень, не надав їм на ознайомлення матеріали справи, не надав їм копій матеріалів справи, не допитав злочинців та не вчинив взагалі жодних слідчих дій.

Протягом 4-х років порушники навіть не оголосили злочинцям про підозру та не обрали для злочинців запобіжний захід, не дивлячись на те, що проти злочинців за рішенням суду порушено 2 кримінальних провадження, що також свідчить про те, що злочинців кришують порушники, з метою незаконного заволодіння приватною вищевказаною квартирою ОСОБА_5 . У заяві ОСОБА_5 наполягав: доручити відповідним підрозділам-органам ГПУ, МВСУ, АКБ, в порядку ст.ст.164, 214, 216 КПК України, зобов`язати порушників Хмельницької поліції виконати рішення - ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 12.06.2015 р. (справа N686/6958/15), і порушити кримінальне провадження проти злочинців за ст.185 КК України; порушити проти поліціантів-порушників, які причетні до злочинних оборудок з квартирою ОСОБА_5 , кримінальні провадження; на час проведення перевірки відсторонити порушників від займаних посад, з подальшим притягненням до кримінальної відповідальності, оскільки в ОСОБА_5 є підстави вважати, то поліціанти-порушники, користуючись його ув`язненням, вступили в приступний в зговір із злочинцями, які проникли в приватну квартиру ОСОБА_5 , викрали майно його родини та використовують її на власний розсуд, з метою власної наживи, збагачення за рахунок ОСОБА_5 .

Також, ОСОБА_5 зазначив, що ця заява ним направлена повторно, оскільки на попередні аналогічні заяви належного реагування не відбулося, а міські поліціанти-порушники, в особі ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , лише кришують вищевказаних злочинців, також міськими поліціантами-порушниками не надано жодної відповіді, заяву не внесено до ЄРДР та не порушено кримінального провадження, в супереч ст.ст.214, 216 КПК України, ст.ст.364, 365, 382 КК України, оскільки вищевказані поліціанти-порушники відмовляються навіть виконувати рішення суду про зобов`язання останніх вчинити слідчі дії по вищевказаних злочинах, а отже і самих вищевказаним поліціантів-порушників слід притягнути до кримінальної відповідальності, оскільки останні кришують злочину діяльність злочинців проти ОСОБА_5 та його родини. Вищевказані злочинні дії злочинців «кришує» прокурор м.Хмельницького ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , яких також слід притягнути до кримінальної відповідальності, з відстороненням від займаної посади, в порядку ст.ст.154, 214, 216 КПК України, ст.ст.364, 365 КК України. Також, всі вищевказані злочини «кришує» начальних управління архітектури та містобудування ОСОБА_30 , заступник начальника та начальник національної поліції м.Хмельницький ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , поліцейський м.Хмельницький Підгаєцький, Саменишен, прокурор Хмельницької області ОСОБА_33 , підполковник податкової міліції ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , прокурор Хмельницької області ОСОБА_36 , начальник Хмельницької поліції ОСОБА_37 , яких слід відсторонити від займаних посад та притягнути до кримінальної відповідальності в порядку ст.ст.154, 214, 216 КПК України, ст.ст.364, 365, 382 КК України.»

За результатом розгляду зазначеної заяви-повідомлення ОСОБА_5 , яка була зареєстрована в ТУ ДБР у місті Хмельницькому 04.07.2023 р. за №1659зкп, ОСОБА_5 було скеровано лист №1659зкп/14-01-01-3369 від 14.07.2023 р., в якому зазначено, що вказана заява за змістом є аналогічною заяві за №М-4709 від 09.11.2021 р., за результатом розгляду якої ОСОБА_5 надано вмотивовану відповідь та роз`яснено право на оскарження. Відомості до ЄРДР за вказаною заявою ОСОБА_5 внесені не були (а/с 5).

Слідчий суддя за результатами розгляду скарги заявника ОСОБА_5 дійшла висновку, що у заяві ОСОБА_5 викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_5 від 29.05.2023 не містить відомостей вчинення кримінального правопорушення, тому уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді.

Вказані висновки абсолютно точно корелюються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Вирішальним чинником для внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням є саме наявність у цьому повідомленні обставин, які свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документа. Ініціювати процедуру кримінального переслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, а також є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність обов`язку у відповідальних осіб вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

За результатом аналізу матеріалів справи, як слідчим суддею суду першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що підставою звернення ОСОБА_5 до правоохоронного органу була фактично незгода заявника із порядком та обсягом проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0007546 (за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України) та №0002079 (за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України), а також ґрунтуються на припущеннях ОСОБА_5 про вчинення зазначеними ним у заяві особами кримінальних правопорушень.

При цьому, викладені у заяві ОСОБА_5 обставини, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі прийняття ними рішень та вчинення процесуальних дій, зміст та порядок здійснення яких не задовольняє когось із учасників кримінального провадження. До того ж, процесуальна діяльність прокурора, слідчого, дізнавача, в межах їх посадової дискреції, не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження у рамках кримінального провадження процесуальних дій та рішень слідчого, дізнавача, прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції, що представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 29.05.2023, а тому уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій заявником скарзі.

На переконання колегії суддів, у заяві відсутні будь-які об`єктивні відомості, які б підтверджували реальність подій кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для виникнення обов`язку в уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, внести відомості до ЄРДР за поданою ОСОБА_5 заявою від 29.05.2023 та почати досудове розслідування кримінального провадження, відповідно до положень статті 214 КПК України.

Крім того, слідчим суддею констатовано, що обставини вчинення, на думку ОСОБА_5 , вищевказаними особами кримінальних правопорушень, також аналізувалися у ході розгляду слідчими суддями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області скарг на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_5 (справа №686/30861/21, провадження 1-кс/686/152/22; справа №686/2766/22, провадження 1-кс/686/62/23) та у задоволенні скарг ОСОБА_5 було відмовлено. Вказані рішення є у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Посилання апеляційної скарги на те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм процесуального закону, зокрема в судовому засіданні першої інстанції слідча суддя оголосила, що задовольнила скаргу ОСОБА_5 , а у письмовому варіанті відмовила, не заслуговують на увагу та спростовуються носієм інформації, на який здійснювався технічний запис судового засідання від 21 листопада 2023 року №2023.12.27.-11.21 (№1-кс/686/6730/23, 686/20835/23), на якому слідча суддя оголосила: «у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити».

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_5 , слідчий суддя ухвалив законне, вмотивоване й обґрунтоване рішення, таке, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень, які б надавали підстави для його скасування, колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 листопада 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 29.05.2023, залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3