Справа №359/6004/23
Провадження №1кп/359/543/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, з технічною фіксацією та використанням дистанційного ВКЗ з приміщенням Корюківського районного суду Чернігівської області, в залі суду кримінальне провадження №0000741, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, українця не одруженого, раніше не судимого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , наказом №88 від 14.04.2022, призначений на посаду номера обслуги 1 відділення спеціального призначення 3 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення 20 окремого батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_2 Збройних сил України. Перебуваючи на зазначеній посаді та будучи військовослужбовцем ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин:

15.10.2022, приблизно о 14 год. 05 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volvo» модель «V 40» реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснюючи рух авто дорогою «Р03» від міста Бровари в напрямку міста Бориспіль, проявив злочинну недбалість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, також порушуючи вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до якого «Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», здійснив зіткнення з автомобілем марки «AUDI» модель «АЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по автодорозі «ТІ004» від с. Сеньківка Бориспільського району в напрямку перехрестя з автодорогою «РОЗ», в результаті події пасажир автомобіля марки «Volvo» модель «V 40» реєстраційний номер НОМЕР_5 -SP ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізовані до КНП «Бориспільська БЛІД».

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, пасажир ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, у вигляді: параорбітальна гематома лівого ока, лінійний перелом луски лобної кістки з переходом на орбіту, фронтальну пазуху ліворуч, компресійний перелом тіл 12-грудного та 1-го поясничного хребців. Описані вище тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, або при падінні на такі, можливо в час та за обставин вказаної дорожньо - транспортної пригоди, оцінюються в сукупності і згідно «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Отже, грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3, знаходяться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо - транспортною пригодою, внаслідок якої ОСОБА_7 спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив дії з необережності, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора та захисника, потерпілого, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, порушення правил дорожнього руху, які допустив обвинувачений, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілих, наявність причинного зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками у вигляді тілесних ушкоджень у потерпілих, тощо).

В судовому засіданні, з цього приводу, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись, не позбавляти права керування, оскільки обвинувачений продовжує проходити військову службу в в/ч НОМЕР_2 Збройних силах України та посвідчення водія йому потрібно для виконання певних завдань. Просив, врахувати щире його каяття, добровільне відшкодування ним завданих збитків потерпілому щодо його лікування, наявність у нього 3-ї групи інвалідності.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення повідомив, що дійсно керуючи автомобілем марки «Volvo» модель «V 40» реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснюючи рух авто дорогою «Р03» від міста Бровари в напрямку міста Бориспіль, проявив злочинну недбалість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, здійснив зіткнення з автомобілем марки «AUDI» модель «АЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по автодорозі «ТІ004» від с. Сеньківка Бориспільського району в напрямку перехрестя з автодорогою «РОЗ», в результаті події пасажир автомобіля марки «Volvo» модель «V 40» реєстраційний номер НОМЕР_5 -SP ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізовані до КНП «Бориспільська БЛІД».

У цьому зв`язку у суду не виникало сумніву в істинності та правдивості показів обвинуваченого, а тому суд має можливість прийняти рішення про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення з урахуванням показів останнього.

Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за указаним кримінальним законом.

Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. Доказів зворотному в суді не здобуто.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , оскільки такі дії обвинуваченого охоплюються складом ч. 2 ст. 286 КК України.

Тяжкість отриманих потерпілим тілесних ушкоджень захистом також не оспорювалась.

У цьому зв`язку, таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.

Так, об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки: діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, яке може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: вчиненні дій, які заборонені правилами; невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України.

Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив злочин з необережності, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання, на думку суду, відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, визначає вчинення злочину, особою яка є інвалідом 3 групи, добровільне відшкодування завданої шкоди на підтвердження такого відшкодування є добровільна заява потерпілого про те що будь яких претензій до обвинуваченого не має.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений раніше не судимий, має місце реєстрації та місце постійного проживання, де характеризуються лише з позитивного боку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, є особою яка має інвалідність 3 групи, є перебував на військовій службі та проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , є учасником бойових дій, не одружений. Ці обставини позитивно характеризують його особу.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Крім того, потерпілий отримав допомогу від обвинуваченого та немає до нього претензій, про що подав відповідну заяву.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами (зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин та можливість використання водійського посвідчення при перевезеннях на посаді водія у зв`язку зі звільненням з лав ЗСУ, наявність інвалідності, обтяження особистого пересування у зв`язку з наявністю інвалідності) із застосуванням звільнення від відбування покарання з іспитовим стром на один рік.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, відношення останнього до скоєного.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України в іншому кримінальному провадженні №0001260, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.10.2022 року. Крім того, саме в межах указаного кримінального провадження слід вирішити питання про доцільність дії заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладених арештів на транспортні засоби.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 124, 126, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 65-66, 75-77, ч.2 ст. 286 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_4 , рахувати з моменту проголошення вироку, тобто 14.06.2024 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1