Провадження №11-кп/801/342/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, ФОП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України з призначенням йому покарання у виді шести місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз з ОСОБА_7 - в сумі 3 020, 48 грн. (три тисячі двадцять гривень 48 коп.)

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він у невстановлений час вирішив здобути підроблене посвідчення водія з метою отримання можливості керувати транспортними засобами.

З цією метою всупереч встановленому порядку передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», ОСОБА_7 при невстановлених обставинах, але не пізніше 03.04.2021, достовірно знаючи про порядок отримання посвідчення водія встановлений чинним законодавством, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, здобув посвідчення водія категорії «А, В, С» серії НОМЕР_1 видане 03.04.2021 ТСЦ 0743 на його ім`я.

При наявності підробленого посвідчення водія, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вказане посвідчення водія підроблене, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що порушує вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», умисно використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія категорії «А, В, С» серії НОМЕР_1 видане 03.04.2021 ТСЦ 0743 на його ім`я для керування транспортним засобом «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_2 .

У подальшому, 03.06.2022, близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_7 рухаючись на автомобілі «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_2 , в АДРЕСА_2 , у комендантську годину згідно наказу № 317 від 22 квітня 2022 року начальника Вінницької обласної військової адміністрації «Про внесення змін до наказу Начальника обласної військової адміністрації від 24 лютого 2022 року № 1», відповідно якої забороняється перебувати на вулицях та інших громадських місцях після 23 год. 00 хв., був зупинений працівниками поліції, які відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» оголосили йому законну вимогу пред`явити посвідчення водія. На вимогу працівників поліції ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без відповідного документу, використав завідомо підроблене посвідчення водія категорії «А, В, С» серії НОМЕР_1 видане 03.04.2021 ТСЦ 0743 на його ім`я, пред`явивши його працівникам поліції, як офіційний документ.

Згідно висновку № СЕ-19/102-22/8082-ДД від 14.06.2022 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 03.04.2021, ТСЦ 0743, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документа. У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 03.04.2021, ТСЦ 0743, штрихи фонових графічних зображень (захисної сітки, мікротексту), бланкового тексту та серії, номери бланку, вихідних даних підприємства-виробника нанесено способом термосублімаційного друку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити щодо нього вирок в частині призначення покарання, а саме, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Апеляційні вимоги мотивує тим, що свою вину під час досудового розслідування та під час судового розгляду він помилково не визнавав, наразі вину визнає та розкаюється, просить звернути увагу на те, що він давав змістовні покази щодо обставин інкримінованого йому кримінального проступку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є приватним підприємцем, позитивно характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що є підставою для призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не оспорюючи правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 та доведеності його винуватості, просить змінити вирок в частині зарахування терміну попереднього ув`язнення у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Апеляційну скаргу мотивує тим, що ОСОБА_7 у вказаному провадженні 17.02.2023 був затриманий та утримувався один день працівниками поліції, однак суд першої інстанції не зарахував у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 за згодою ОСОБА_7 відмовився від своєї апеляційної скарги на підставі ч.1 ст. 403 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та не заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора у кримінальному провадженні в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив відмовити у задоволенні апеляційних вимог сторони захисту, перевіривши доводи апеляційних вимог та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити повністю, а прокурора у кримінальному провадженні частково.

Оскільки висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, за обставин, встановлених судом, та кваліфікація дій учасниками провадження не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, як це зазначено у п.2 ч.1 ст. 407 КПК України, змінити вирок або ухвалу.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На час ухвалення вироку судом першої інстанції призначене ОСОБА_7 покарання у виді арешту відповідало вимогам ст.ст. 50, 65 КК України з урахуванням того, що обвинувачений не визнавав своєї вини у використанні завідомо підробленого документу, даючи показання, що дане посвідчення йому було видано у державній установі і він вважав його справжнім, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 358 КК України.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду кримінального провадження ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному проступку, щиро розкаявся, що дає підстави для призначення останньому покарання у найменшому його виді, передбаченому санкцією ч.4 ст. 358 КК України, а саме у виді штрафу і таке покарання буде необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім цього, відповідно роз`яснень, що містяться в 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 № Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку та п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко і ясно, щоб при його виконанні не виникало питань і сумнівів, що потребують уточнення.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 згідно протоколу затримання від 17.02.2023 був затриманий працівниками поліції на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2023 у зв`язку із його розшуком. У той же день обвинуваченого було доставлено до зали суду, де йому була вручена судова повістка.

Отже, день, коли ОСОБА_11 утримувався працівниками поліції, а саме 17.02.2023 підлягав зарахуванню на підставі ст. 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 403, 405, 407 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 закрити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок в частині призначення покарання ОСОБА_7 змінити.

Призначити ОСОБА_7 за ч.4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Доповнити резолютивну частину вироку про зарахування ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України строку попереднього ув`язнення у строк покарання 17 лютого 2023 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4