Дата документу 28.06.2024Справа № 554/6272/23
Провадження № 1-кс/554/6942/2024
У Х В А Л А

28 червня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000024 від 14 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2023 року в справі № 554/6272/23, провадження № 1-кс/554/11969/2023 на бланк-виписку із медичної картки амбулаторного хворого з відтисками штампу та печатки КНП «Миргородська ЦРЛ» (ід. код. 01999402); USB-носій «Drive» об`ємом 8 Gb, із робочою документацією ОСОБА_4 ; довідку військово-лікарської комісії, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 лютого 2023 року (вих. №7/1685) на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; записник у картонній обгортці сріблястого кольору; грошові кошти номіналом по 500 грн, загальною сумою 20000 грн.

Обґрунтовуючи вимоги поданого клопотання адвокат вказала, що із вказаним арештованим майном слічими СУ ГУНП в Полтавській області проведені всі слідчі та процесуальні дії, які були необхідними для виконання мети досудового розслідування, зазначене майно не являється речовими доказами, тобто відсутня будь-яка його приналежність до кримінального провадження, воно не підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та не може бути використане для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи для стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вимоги, тому за відсутності існування зазначених підстав, подальше утримання цього майна і його перебування під арештом є недоцільним, в зв`язку з чим просила скасувати накладений ухвалою слідчого судді арешт в порядку статті 174 КПК України, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала заявлене нею клопотання в повному обсязі й просила його задовольнити, навівши на його обґрунтування аналогічні відображеним у клопотанні мотиви.

Слідчий ВРЗЗКС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. При вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку адвоката, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також з`ясувавши позицію слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 14 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ст. 336 КК України.

22 вересня 2023 року в рамках даного кримінального провадження було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: не заповнений бланк-виписки із медичної картки амбулаторного хворого з відтисками штампу та печатки КНП «Миргородська ЦРЛ»; USB-носій «Drive» об`ємом 8 Gb, із робочою документацією ОСОБА_4 ; довідку військово-лікарської комісії, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 лютого 2023 року (вих. №7/1685) на ім`я ОСОБА_6 ; записник у картонній обгортці сріблястого кольору; грошові кошти номіналом по 500 грн, загальною сумою 20000 грн.

Постановою слідчого від 22 вересня 2023 року вищезазначене майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2023 року було накладено арешт на бланк-виписки із медичної картки амбулаторного хворого з відтисками штампу та печатки КНП «Миргородська ЦРЛ» (ід. код. 01999402); USB-носій «Drive» об`ємом 8 Gb, із робочою документацією ОСОБА_4 ; довідку військово-лікарської комісії, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 лютого 2023 року (вих. №7/1685) на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; записник у картонній обгортці сріблястого кольору; грошові кошти номіналом по 500 грн, загальною сумою 20000 грн, з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту в установленому законом порядку.

Як вбачається із змісту цієї ухвали суду, метою накладення арешту на майно було забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При тому відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Положеннями ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1 і 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на викладене, зважаючи на фактичну відсутність у сторони обвинувачення заперечень щодо зазначеного питання, вирішення якого слідчий поклав на розсуд суду, а також те, що слідчому судді не надано будь-який даних, які б вказували на наявність в органу досудового розслідування необхідності у збереженні спірного арешту та не представлено відомостей про здійснення із вказаним майном слідчих і процесуальних дій та проведення щодо нього експертних досліджень, а також про наявність потреби у здійсненні таких в майбутньому, враховуючи, що з моменту накладення арешту, тобто з 27 вересня 2023 року, до даного судового розгляду минув значний проміжок часу, що становить дев`ять місяців, за який сторона обвинувачення мала об`єктивну можливість провести з вилученим майно всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, слідчий суддя приходить до висновку, що в кримінальному провадженні відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявницею належним їй майном, в зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, ініційоване адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000024 від 14 червня 2023 року слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 174 і 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000024 від 14 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ст. 336 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2023 року у справі № 554/6272/23 (провадження № 1-кс/554/11969/2023) на бланк-виписки із медичної картки амбулаторного хворого з відтисками штампу та печатки КНП «Миргородська ЦРЛ» (ід. код. 01999402); USB-носій «Drive» об`ємом 8 Gb, із робочою документацією ОСОБА_4 ; довідку військово-лікарської комісії, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 лютого 2023 року (вих. №7/1685) на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; записник у картонній обгортці сріблястого кольору; грошові кошти номіналом по 500 грн, загальною сумою 20000 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8