1-кп/205/199/24
Провадження №1-кп/205/199/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не засудженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді моториста-тесляра 3 мостового відділення мостового взводу 2 мостової роти НОМЕР_1 окремого мостового батальйону військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18 березня 2022 року №19 (по стройовій частині), солдата обвинуваченого ОСОБА_5 , призваного за загальною мобілізацією, призначено на посаду моториста-тесляра 3 мостового відділення мостового взводу 2 мостової роти НОМЕР_1 окремого мостового батальйону військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу цієї ж частини та поставлено на всі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про Оборону України», у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну, Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. 14.03.2022 року Указом Президента України №133/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 року, строк дії воєнного стану продовженою з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 року, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб. Указом Президента України від 01.05.2023 року № 254/2023 передбачено, що з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб. Указом Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023 передбачено, що з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб.

03 січня 2023 року, солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, без поважних причин, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), після чого проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 31 жовтня 2023 року, після чого був затриманий.

Таким чином, 03 січня 2023 року, солдат ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану) та незаконно перебував за її межами до 31 жовтня 2023 року, ухилившись від військової служби.

Вказані дії ОСОБА_5 , які виразилися у самовільному залишенні військової частини, вчинені в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України.

20 лютого 2024 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000143 та ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення: за ч.5 ст.407 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді арешту строком на шість місяців з відбуванням на гауптвахті. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України визнає повністю; цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , підтримав позицію обвинуваченого і просив суд затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Згідно з ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини, вчинені в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена із застосуванням ст.69 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 лютого 2024 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000143 від 03 квітня 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20 лютого 2024 року покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді арешту строком на шість місяців з відбуванням на гауптвахті.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з 31 жовтня 2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим та прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1