УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 201/814/24

провадження № 51-904впс24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання голови Дніпровського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0002133 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вищевказане подання. З якого вбачається, що до апеляційного суду звернувся голова Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із поданням в порядку ст. 34 КПК, яке мотивоване тим, що згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000827 від 17 серпня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК, місцем вчинення правопорушення зазначена територія Дніпропетровської області. Однак, при цьому не конкретизовано адресу, де саме неодноразово обвинувачені пред`являли вимоги потерпілому, які супроводжувалися погрозами йому вбивством та фізичною розправою, передачі корпоративних прав на належні йому ТОВ «Центрторг-Арго», ТОВ «Прогрес-Агро» та ФГ «Сади Присамар`я» (на даний час ФГ «Козацька долина 2013»). Вказує, що кримінальне провадження слід направити для розгляду до іншого суду, а саме за місцем закінчення досудового розслідування. З огляду на наведене, голова апеляційного суду просить вирішити питання про направлення вищевказаного кримінального провадження з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до суду першої інстанції за місцем закінчення досудового розслідування.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду подання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені у поданні доводи й дослідивши наявні у Верховному Суді матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого .

Відповідно до ч. 1. ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Частиною 9 ст. 615 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію, де суб`єкт, під час перебування на ній, вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність.

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснювалось Генеральною прокуратурою України, де обвинувальний акт і було затверджено прокурором Офісу Генерального прокурора. Після завершення досудового розслідування обвинувальний акт відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК було направлено до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, вмежах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а саме в Соборному та Шевченківському районах м. Дніпро.

За таких обставин, оскільки жодних порушень кримінального процесуального закону у даному випадку немає, підстав для направлення вищевказаних матеріалів кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд

постановив:

У задоволенні подання голови Дніпровського апеляційного суду відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0002133 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України повернути Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3