Справа № 175/6006/24
Провадження № 1-кп/175/334/24
Вирок

Іменем України

27 червня 2024 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000526 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Бердянськ Запорізької області, маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: 24 квітня 2024 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком один рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 09 березня 2024 року, починаючи приблизно з 10:30 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на території торгівельно-розважального центру «Караван», зайшов у гіпермаркет «Ашан», де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товару, який перебуває на балансі та належать ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ».

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, усвідомлюючи злочинність свого діяння, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, перебуваючи у торгівельній залі гіпермаркету «АШАН», взяв з полиць товар, а саме: «Бекон елітний в/г, ТМ Верест», вага 0.3829 кг., вартістю 66,93 грн., «Сир королівський 45%, ХМЗ», вага 0.1709 кг., вартістю 48,28 грн., «Сир пармід. Реджано 44%, DGIDETT», вага 0.1629 кг., вартістю 201,13 грн., « ОСОБА_6 », власне виробництво Ашан, вага 0.192 кг., вартістю 41,32 грн., які з метою приховування правопорушення сховав до кишені куртки, одягнутої на ньому.

Після вчинення вказаних дій ОСОБА_4 , не розрахувавшись за вказаний товар, покинув касову зону та вийшов за межі гіпермаркету «Ашан» у коридор торгівельно-розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Отже, учинивши всі дії для скоєння крадіжки чужого майна загальною вартістю 357,66 грн. (триста п`ятдесят сім гривень 66 коп.), довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки у коридорі торгівельно-розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » був виявлений та затриманий працівниками служби безпеки ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ».

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі і пояснив суду, що він дійсно 09 березня 2024 року, починаючи приблизно з 10:30 год. перебуваючи на території торгівельно-розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зайшов у гіпермаркет «Ашан», де взяв з полиць продуктовий товар, який сховав до кишені куртки, одягнутої на ньому. Після не розрахувавшись за товар, покинув касову зону та вийшов за межі гіпермаркету у коридор, де був затриманий охоронцями. Просив суворо не карати, врахувати щире каяття. І призначити міру покарання у вигляді іспитового строку.

Представник потерпілого ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» - ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до ухвалення вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року, яким його засуджено за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення та звільнено від відбування основного покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, водночас ч. 1 ст. 70 КК України передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Між тим, за роз`ясненнями, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім. Суд не вбачає правових підстав для призначення повторного іспитового строку чи застосування ст. 69 КК України, як на тому наполягала строна захисту.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року року за яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік - виконувати самостійно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_4 з 21 березня 2024 року.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи №СЕ-19/113-24/1640-ТВ від 10 березня 2024 року у розмірі 1 514,56 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи №1519/24 від 20 березня 2024 року у розмірі 320,00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню №000526, а саме: «Бекон елітний в/г, ТМ Верест», вага 0.3829 кг., «Сир королівський 45%, ХМЗ», вага 0.1709 кг., «Сир пармід. Реджано 44%, DGIDETT», вага 0.1629 кг., «Ковбаса Довбушевська», власне виробництво Ашан, вага 0.192 кг., - після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника, диск білого кольору з відео фрагментами з камер спостеження від 09 березня 2024 року залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п. 45).

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1