Провадження № 1-кп/557/57/2024
Справа № 557/194/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000398, внесеного 21 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угільці Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (приймає участь в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2023 року, в темну пору доби, приблизно о 19 год. 00 хв., водій ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою від с. Бугрин в напрямку с. Вільгір, Рівненського району, Рівненської області та, не маючи технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який вів у руках велосипед та рухався попереду його автомобіля, в попутному напрямку.

Після наїзду, автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_3 з місця події зник.

У подальшому, водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись зі сторони с. Вільгір в напрямку с. Бугрин, під час об`їзду автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на проїзній частині, виїхав на смуху зустрічного руху та, не маючи технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, здійснив наїзд на ОСОБА_6 , який лежав на проїзній частині.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від отриманих травм загинув на місці події.

Таким чином, ОСОБА_3 20 жовтня 2023 року, в темну пору доби, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та рухаючись автодорогою від с. Бугрин в напрямку с. Вільгір, Рівненського району, Рівненської області, усвідомлюючи, що в результаті наїзду автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 та останній перебуває на дорозі, нехтуючи моральними та правовими нормами, які зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані, проявляючи неповагу до прав людини на життя та безпеку, маючи змогу надати потерпілому допомогу, не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги, не викликав швидкої медичної допомоги, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції чи будь-які інші державні органи, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди і з метою уникнення відповідальності за скоєне, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, чим свідомо залишив без допомоги потерпілого, який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, оскільки сам поставив потерпілого в небезпечний стан та був зобов`язаний і мав змогу надати йому допомогу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, відповідаючи на поставлені йому питання підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування щодо дати, часу та місця вчинення кримінального правопорушення. Повідомив, що в той день за півгодини перед тим, як сісти за кермо належного його батькові автомобіля, вжив біля двох літрів пива. Пішохода, який вів у руках велосипед та рухався попереду обвинувачений не помітив завчасно, тому не встиг зреагувати та здійснив на нього наїзд, після чого не зупинився, так як злякався, продовжив рух і на зустрічній смузі зачепив інший автомобіль (зі сторони водія). Про те, що обвинувачений здійснив наїзд на пішохода йому повідомив і пасажир ОСОБА_9 , який їхав разом з ним. Як зазначив обвинувачений, уподальшому він був виявлений працівниками поліції у полі, де загруз його автомобіль, карету швидкої допомоги та поліцію після наїзду на пішохода останній не викликав, оскільки у нього був розряджений телефон, зустрічний транспорт для того, щоб повідомити про подію, не зупиняв. Після події обвинувачений не зміг попросити вибачення у потерпілої, так як йому було стидно, бажання допомогти виявляв, з приводу чого до потерпілої зверталася його мама, однак потерпіла допомоги не взяла. Вказав на те, що критично оцінює свою протиправну поведінку, у скоєному розкаявся та допомагатиме потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_10 , яка є дочкою загиблого ОСОБА_6 , у судовому засіданні 08 березня 2024 року вказала на те, що свідком події не була, про загибель батька дізналась від родичів. Обвинувачений з приводу надання матеріальної допомоги до неї не звертався, вибачення не просив, на другий день після загибелі її батька приїхала мама обвинуваченого, яка просила вибачення та пропонувала матеріальну допомогу. Як зауважила потерпіла, від запропонованої матір`ю обвинуваченого допомоги вона відмовилася, оскільки такої не потребує, на даний час будь-яких претензій до обвинуваченого не має, останнього вибачила, при визначенні міри покарання поклалась виключно на розсуд суду та, відповідаючи на запитання прокурора повідомила, що на позбавлені волі не наполягає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження не оспорюють дані обставини, правильно розуміють їх зміст та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, заслухавши думку адвоката ОСОБА_5 з приводу призначення судом покарання ОСОБА_3 та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, речових доказів та процесуальних витрат, прийшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

У відповідності ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, у скоєному розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, вибачився перед потерпілою у залі судового засідання, а обставиною, яка обтяжує покарання останнього відповідно до ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, характер та цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, наслідки вчиненого злочину.

Також судом враховується оцінка скоєному та ставлення до скоєного обвинуваченим, дані про його особу, зокрема те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т. 2, арк. пр. 206), задовільно характеризується за місцем проживання, є неодруженим та ніде не працює (т. 2, арк. спр. 207), на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває (т. 2, арк. пр. 209), а також його молодий вік та наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого і наявність обставини, що таке покарання обтяжує, а також думку потерпілої, яка при призначенні покарання поклалась на розсуд суду, зазначивши, що на повбавленні волі обвинуваченого не наполягає.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якій існує середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства на певний строк за умови здійснення з боку зазначеного вище органу наглядових та соцільно-виховних заходів.

Водночас, аналізуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що, з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 135 КК України у виді обмеження волі. Вказане покарання, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, його суспільної небезпечності, суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

На переконання суду, немає підстав і для застосування відносно ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України, враховуючи підвищену ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, зокрема, такий був вчинений у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції водія, позбавляє його можливості вчасно реагувати на зміни дорожньої обстановки, і є небезпечним як для самого водія, так і для інших осіб, які є учасниками дорожнього руху. В даному випадку суспільна небезпечність відобразилася у тяжких наслідках - смерті людини. Конкретні обставини скоєного, а саме: обвинувачений залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, під час якої збив пішохода, чим завідомо залишив в небезпеці потерпілого, не поцікавився його станом, не надав йому жодної допомоги, не викликав швидкої допомоги та не повідомив поліцію про дорожньо-транспортну пригоду, вказують на суспільну небезпечність особи ОСОБА_3 , у зв`язку з чим суд вважає, що виправлення обвинуваченого без відбування покарання не можливе.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, підлягають скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової транспортної експертизи від 23 листопада 2023 року № СЕ-19/118-23/11394-ТР, що становлять 1912 грн (т. 2, арк. пр. 23), судової інженерно-транспортної експертизи від 27 листопада 2023 року № СЕ-19/118-23/11341-ІР, що становлять 1434 грн (т. 2, арк. пр. 64), судової інженерно-транспортної експертизи від 14 грудня 2023 року № СЕ-19/118-23/11340-ІР, що становлять 2271,84 грн (т. 2, арк. пр. 75), судової інженерно-транспортної експертизи від 15 грудня 2023 року № СЕ-19/118-23/11342-ІР, що становлять 3786,40 грн (т. 2, арк. пр. 87), судової інженерно-транспортної експертизи від 30 листопада 2023 року № СЕ-19/118-23/11336-ІР, що становлять 1912 грн (т. 2, арк. пр. 99), судової інженерно-транспортної експертизи від 29 листопада 2023 року № СЕ-19/118-23/11330-ІР, що становлять 1434 грн (т. 2, арк. пр. 107), судової інженерно-транспортної експертизи від 19 січня 2024 року № СЕ-19/118-23/13400-ІР, що становлять 3786,40 грн (т. 2, арк. пр. 121), відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відносно ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 січня 2024 року продовжено до 21 березня 2024 року.

Суд ухвалює рішення в порядку, визначеному в ст.ст. 368-380 КПК України, який зобов`язує серед іншого вирішити питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Беручи до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст. 131 КПК України), суд вважає необхідним продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили, що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

До набрання вироком законної сили продовжити застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 16 536 (шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 64 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 жовтня 2023 року на автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 жовтня 2023 року на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речові докази по справі:

-велосипед з рамою відкритого типу повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

-автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , залишити у його власності;

-автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_12 ;

-автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити у її власності;

-залишки лакофарбового покриття білого кольору, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Рівненській області, - знищити;

-відеореєстратор із картою пам`яті всередині, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Рівненській області, - повернути власнику ОСОБА_8 ;

-змиви із керма та внутрішньої ручки водійських дверей, змиви із плям речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров, контрольний змив із внутрішньої ручки водійських дверей, що зроблені під час огляду автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Рівненській області, - знищити;

-оптичний диск DVD-R, на якому записано відеофайл під назвою «video_2023-10-30_11-57-11 відео СРПП» залишити при матеріалах справи;

-два пластикові (полімерні) уламки та пластиковий (полімерний) дефлектор на капот (кришку двигуна) автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Рівненській області, - знищити;

-взуття (галоши) та одяг пішохода ОСОБА_6 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Рівненській області, - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1