Справа № 627/83/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Краснокутську кримінальне провадження №0000017 від 11.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, маючої середню освіту, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, не працюючої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , такої що не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому не одноразово продовжувався, останнього разу 08.11.2023 відповідно до Указу Президента України №734/2023 від 06.11.2023.

Так, 04.01.2024, близько 10:00 годині, ОСОБА_4 знаходилася заадресою: АДРЕСА_2 з дозволу власника ОСОБА_5 , де допомагала по господарству.

Перебуваючи в господарському приміщенні 04.01.2024, близько 10:00 годині, ОСОБА_4 побачила на одній з полиць машинку кутошліфувальну ТМ «PRO CRAFT PW1000», та у останньої виник прямий умисел направлений на таємне викрадення вищезазначеного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скористалася зручними обставинами, а саме: тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, незаконно, взяла до рук машинку кутошліфувальну ТМ «PRO CRAFT PW1000», вартістю 1125,75 гривень, після чого таємно викрала вказане майно та покинула місце вчинення злочину з викраденим майном, обернула його в подальшому на свою користь і розпорядилася ним на власний розсуд, внаслідок чого, завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №392 від 22.01.2024, складає 1125,75 гривень.

Крім того, 09.01.2024, близько 11:00 години, ОСОБА_4 знаходилася заадресою: АДРЕСА_2 з дозволу власника ОСОБА_5 , де допомагала по господарству. Після закінчення роботи ОСОБА_4 , перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння побачила у ОСОБА_5 у руках павербанк (зарядний пристрій) сірого кольору.

В цей час ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під приводом підзарядити свій мобільний телефон, заздалегідь знаючи, що не буде його повертати, не повідомляючи потерпілому про свій злочинний умисел, попрохала у ОСОБА_5 . павербанк (зарядний пристрій) Mi 18W Fast Charge Pover Bank 3 1000 mAh, Model: НОМЕР_1 , на що останній погодився та надав його у користування ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_4 того ж дня, тобто 09.01.2024 року, в обідній час, направилася до центру смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, де зустріла малознайому ОСОБА_6 та не повідомляючи останній про справжнє походження вказаного павербанку запропонувала їй придбати його у неї, на що та погодилася і передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_5 , незаконно заволоділа павербанком (зарядним пристроєм) Mi 18W Fast Charge Pover Bank 3 1000 mAh, Model: НОМЕР_1 , який згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №391 від 22.01.2024, становить 896,80 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду на суму 896,80 гривень та обернула зазначене майно на власну користь, та розпорядилася ним на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнала повністю, обставини справи викладені у обвинувальному акті підтвердила. Пояснила, що у січні 2024 року, точної дати не пам`ятає, знаходилася на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , де допомагала останньому по господарству. Складаючи на прохання останнього дрова в сараї, помітила на столі у зеленому коробку кутошліфувальну машинку, після чого, витягши її з коробки, винесла з сараю і заховала у кучугур. Згодом, доробивши роботу в сараї, забрала машинку додому, реалізувавши її наступного дня за 500 грн. Крім того, обвинувачена пояснила суду, що декілька днів потому, у січні 2024 року, точної дати не пам`ятає, перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , де допомагала останньому по господарству, попросила в останнього ОСОБА_7 з метою зарядити свій телефон, що ОСОБА_5 і зробив. Отримавши від потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 того ж дня продала його знайомій ОСОБА_8 за 300 грн. Обвинувачена пояснила, що скоїла перелічені кримінальні правопорушення через потребу в грошових коштах, отримавши які, витратила на сигарети та засоби особистої гігієни. Запевнила, що надалі подібної поведінки не допускатиме, просила суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у відкрите судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу за обвинуваченням ОСОБА_4 без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, при призначенні покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Враховуючи пояснення обвинуваченої, відсутність претензій з боку потерпілого, повне визнання обвинуваченою своєї вини, а також те, що обвинувачена не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченої, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, доведена повністю, її дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, а також за ч. 2 ст. 190 КК України тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинено повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає відповідно до ст. 66 КК України її щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєних кримінальних правопорушень, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що особисто зазначила у судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше в силу ст. 89 КК України не судима, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченої, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття), відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться: за ч. 4 ст. 185 КК України - до тяжких злочинів, за ч. 2 ст. 190 КК України - до нетяжких злочинів, враховуючи обставини справи, ставлення обвинуваченої до вчиненого, той факт, що матеріальна шкода обвинуваченою відшкодована, позицію потерпілого ОСОБА_5 , який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій інкримінованих статей: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 років позбавлення волі.

Зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченої, з урахуванням позиції прокурора та потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без її ізоляції від суспільства, а відтак, наявні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарань з іспитовим строком на три роки. На період іспитового строку слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченій не обирався, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати, пов`язані з проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/121-24/3295-БД від 26.03.2024 на суму 1725,11 грн., судової товарознавчої експертизи №391 від 22.01.2024 у сумі 2271,84грн., судової товарознавчої експертизи №392 від 22.01.2024 у сумі 2271,84грн., підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 394, 395 КПК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 3 /три/ роки, якщо остання протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/121-24/3295-БД від 26.03.2024 у сумі 1725 (одна тисяча сімсот двадцять п`ять) грн. 11 коп., судової товарознавчої експертизи №391 від 22.01.2024 у сумі 2271 (дві тисячі сімдесят одна) грн. 84 коп., судової товарознавчої експертизи №392 від 22.01.2024 у сумі 2271 (дві тисячі сімдесят одна) грн. 84 коп, які перерахувати за наступними реквізитами: стягувач платежу: Держава, код доходів: 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/СТГ Краснокут/24060300, п/р: UA0020613, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Речові докази: машинка кутошліфувальна ТМ PRO CRAFT PW1000, павербанк (зарядний пристрій) Mi 18W Fast Charge Pover Bank 3 1000 mAh, Model: PLM13ZM, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1