УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000702 від 07.06.23 за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2023 року, якою застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживає за адресою АДРЕСА_1 .,

за ознаками вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

захисник ОСОБА_9

законний представник особи, яка

вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_10

особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_7

(в режимі відео-конференції з приміщення КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.12.2023 року, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити нову ухвалу, якою визнати, що мало місце суспільно небезпечні діяння, вчинені ОСОБА_7 , що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру - госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Під час апеляційного розгляду повторно дослідити докази зазначені в апеляційній скарзі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду застосовано до ОСОБА_7 через вчинення ним суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Посилаючись на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України від 16.01.2023 у справі № 761/37225/20 не погоджується з рішенням суду про виключення ознаки суспільно небезпечного діяння, скоєного «під час воєнного стану». Оскільки, ознака крадіжки «скоєної в умовах воєнного стану» при кваліфікації суспільно небезпечного діяння за ч. 4 ст. 185 КК України є ознакою об`єктивної сторони складу відповідного кримінального правопорушення, що характеризує обстановку та час його вчинення, відтак не залежить від «усвідомлення» особи, яка його скоїла, тобто не відображає елементи суб`єктивної сторони вчиненого діяння.

Крім того, прокурор не погоджується з рішенням суду про необхідність вважати закінченого замаху в епізоді від 07.06.2023 року закінченим суспільно небезпечним діянням. Оскільки, відповідно до статей 13, 15, 18, 19, 23, 24, 92, 93, 94 КК України та ч. 3 ст. 503, ст. 505, ч. 1 ст. 513 КПК України, при розгляді кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого в стані неосудності, повинна ґрунтуватись лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, при цьому суд має виходити із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи, з огляду на те, що встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка такого діяння за наявності до того підстав може здійснюватися із застосуванням ст. 15 КК. Разом з тим, з встановлених під час досудового розслідування та перевірених під час судового розгляду фактичних обставин встановлено, що за епізодом замаху вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

До Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000702 від 07.06.23 року відносно ОСОБА_7 .

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 страждаючи хронічним психічним розладом - параноїдною шизофренією, не усвідомлював свої дії та не міг керувати ними, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану при наступних обставинах, так 05.06.2023 приблизно о 18:50 год. ОСОБА_7 діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз - за Указом Президента України № 255/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 02.05.2023 №9260-1X «Про затвердження Указу президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебуваючи в приміщенні супермаркету «Велмарт» ТОВ «Фудком», який розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру 1/1, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вважаючи що діє непомітно для оточуючих, взяв з полиць майно магазину, а саме: мультитул 4 в 1 багатофункціональний 12,3 см., вартістю 143 грн. 99 коп., пристрій зарядний для акумуляторів CEF14 2АА 1300 mAh+2AAA 750 mAh Дюрасел, вартістю 833 грн. 54 коп., ліхтар портативний світлодіодний VLF-A105Z Відекс, вартістю 881 грн. 28 коп., набір пензликів поні 4 шт DSCN 1688 Джозеф Оттен, вартістю 52 грн. 25 коп., ножниці синьо- блакитні 17,5 см. ВМ.4504 Буромакс, вартістю 39 грн. 81 коп., навушники- гарнітура Прода Азіда Лінгкон Міні білі TWS ВТ-112 Хоко, вартістю 531 грн. 87 коп.; пристрій зарядний портативний 20000 mAh PD 20W 2BB186S БМГ, вартістю 1279 грн. 99 коп., килимок для комп`ютерної миші Ікстрайк Мі МР- 002 Хевіт, вартістю 122 грн. 39 коп., набір зубна паста класична 75 мл+зубна щітка ДК Дент, вартістю 103 грн. 99 коп., зубна щітка И ПроЕкспертЕкстраЧищСерОрал-Бі, вартістю 94 грн. 31 коп., нитка зубна Лакалут 50 м, вартістю 100 грн. 65 коп., добавка дієтична Чорниця форте 80 таблеток Еліт-Фарм, вартістю 32 грн. 28 коп., засіб заспокійливий Седанол 20 0,5 г. Еліт-Фарм, 2 шт., вартістю 26 грн. 43 коп. кожний, шампунь Кератин для ламкого волосся 440 мл. Сйосс 2 шт. вартістю 123 грн. 51 коп. кожна, кондиціонер для волосся Репейр інтенсивний 250 мл. Сйосс, вартістю 64 грн. 95 коп., гель догляд для душу Зволоження та догляд 500 мл. Арт80758 Нівея, вартістю 134 грн. 97 коп., та крем універсальний банка 150 мл. Нівея, вартістю 84 грн. 30 коп., всього на загальну суму 4800 грн. 45 коп. (без ПДВ) та поклав до свого рюкзаку.

Потім він пройшов повз касову зону магазину, не розплатившись за товар, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим заподіяв ТОВ "Фудком" матеріальний збиток на вказану суму.

ОСОБА_7 страждаючи хронічним психічним розладом - параноїдною шизофренією, не усвідомлював свої дії та не міг керувати ними, вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану при наступних обставинах, так 07.06.2023 приблизно о 18:40 ОСОБА_7 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Велмарт» ТОВ «Фудком» в м. Миколаєві, проспект Миру, 1/1, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вважаючи що діє непомітно для оточуючих громадян, таємно намагався викрасти майно магазину, а саме: велосипед ТрекЧорнЖовт 29 рама 19 Діскавері вартістю 6399 грн. 20 коп., насос велосипедний ручний 20180909, вартістю 159 грн. 99 коп, навушники проводні 1.2 м. ЕР-706, вартістю 143 грн. 99 коп., та колонку портативну 3 Вт HV- SK873BT Хевіт, вартістю 192 грн. 24 коп., всього на загальну суму 6895 грн. 42 коп. (без ПДВ) всього на загальну суму 6895,42 грн. без ПДВ. Після чого намагався вийти через касову зону з магазину, але був затриманий співробітником охорони магазину.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування визначені, як суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Дійшовши висновку, що ОСОБА_7 у стані неосудності скоїв два суспільно небезпечних діяння, які за об`єктом посягання та об`єктивною стороною підпадають під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), суд зазначив, що дії ОСОБА_7 в клопотанні описані всупереч змісту поняття неосудності. Суб`єктивний характер його дій (умисел, мотив, мета тощо) у клопотанні зазначений безпідставно. Так само безпідставно в клопотанні кваліфіковані дії ОСОБА_7 у прив`язці до існуючого в державі воєнного стану, оскільки неосудна особа не усвідомлює негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки, а кваліфікований злочин, в даному випадку - скоєння в умовах воєнного стану (стосовно другого епізоду ще й повторно), і характеризує підвищений характер суспільної небезпеки. Відтак дії ОСОБА_7 кваліфікуються, виходячи з фактичних обставин вчиненого та наслідків, що настали. Тому описаний клопотанням у епізоді 07.06.23 закінчений замах слід вважати закінченим суспільно небезпечним діянням.

Враховуючи висновок судової психіатричної експертизи та керуючись приписами ст.19 КК України, суд прийшов до висновку, про доцільність застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, думки учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи прокурора про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, являються слушними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд, застосовуючи примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_7 , всупереч викладеним у клопотанні встановленим органом досудового розслідування обставинам змінив кваліфікацію суспільно-небезпечних діянь з ч. 4 ст. І 85 та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України, виключивши ознаки: «повторність» та «вчинений в умовах воєнного стану». Також судом кваліфіковано як закінчене суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 185 КК України, дії ОСОБА_7 , що мали місце 07.06.2023.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що вважає доведеним вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь у стані неосудності та кваліфікував вказані діяння за ч.1 ст.185 КК України, при цьому послався на те, що дії ОСОБА_7 в клопотанні описані всупереч змісту поняття неосудності. Суб`єктивний характер його дій (умисел, мотив, мета тощо) у клопотанні зазначений безпідставно. Так само безпідставно в клопотанні кваліфіковані дії ОСОБА_7 у прив`язці до існуючого в державі воєнного стану, оскільки неосудна особа не усвідомлює негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки, а кваліфікований злочин, в даному випадку - скоєння в умовах воєнного стану ( стосовно другого епізоду - ще й повторно), і характеризує підвищений характер суспільної небезпеки.

Відтак дії ОСОБА_7 кваліфікуються, виходячи з фактичних обставин вчиненого та наслідків, що настали. Тому, на думку суду першої інстанції, описаний клопотанням у епізоді 07.06.2023 закінчений замах слід вважати закінченим суспільно небезпечним діянням.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

В Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України зазначено, що у Верховному Суді сформована стала практика про те, що згідно приписів ст. 15 КК замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання. Таке правозастосування стосується випадку вчинення кримінального правопорушення суб`єктом кримінального правопорушення. Зазначений підхід не може бути застосований до випадку вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, особою в стані неосудності, оскільки встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим.

У разі вчинення неосудною особою незакінченого суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, воно не втрачає своєї суспільної небезпеки для суспільних відносин, які були об`єктом посягання, а його наслідки самі по собі в повній мірі не відображають суспільну небезпеку. Суспільна небезпека діяння, вчиненого в стані неосудності, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, має також оцінюватись за загальними критеріями - характером і ступенем з урахуваннях всіх вище зазначених елементів, які їх визначають (характером суспільних відносин, на які діяння посягає, об`єктивними ознаками діяння, а саме місцем, часом, обстановкою, способами й засобами його вчинення, знаряддям, кількістю осіб, характером суспільно-небезпечних наслідків, інтенсивністю посягання, видом і розміром шкоди, яка заподіюється діянням охоронюваним кримінальним законом суспільним відносинам чи ставить їх під загрозу реального заподіяння такої шкоди).

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням прокурора шляхом дослідження письмових доказів, досліджено докази, які потребували повторного дослідження, а саме: витяг з ЄР ДР за № 0000702 від 07.06.2023; заява ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.06.2023, відповідно до якої остання просить вжити заходів до ОСОБА_7 , який 07.06.2023 намагався викрасти майно з супермаркету «Велмарт», проте не зміг довести свій умисел до кінця, оскільки був зупинений працівниками магазину; протокол огляду місця події від 07.06.2023, відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості, що розташована в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено коробку із ручним велосипедним насосом, навушники провідні ЕР-706, колонку портативну 3 Вт HV-SK87 та велосипед з 29 рамою; довідка рахунок від 07.06.2023 про вартість викраденого майна; протокол огляду предметів від 07.06.2023, яким оглянуто викрадене майно; постанова про визнання речовим доказом від 07.06.2023, якою викрадене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні; заява ОСОБА_11 про отримання на зберігання речових доказів; протокол затримання ОСОБА_7 у порядку ст.208 КПК України від 07.06.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України; постанова про визнання речовим доказом лазерного DVD-диску наданого ТОВ «Фудком» з відеозаписом вчинення суспільно небезпечних діянь ОСОБА_7 від 09.06.2023; протокол огляду предмета (DVD-диску) від 13.06.2023, яким оглянуто відеозапис яким зафіксовано вчинення суспільно небезпечних діянь ОСОБА_7 ; висновок судово-психіатричного експерта №173; характеризуючи дані ОСОБА_12 .

З досліджених вище доказів, колегія суддів дійшла до переконання, що висновок суду про необхідність вважати закінченого замаху у епізоді від 07.06.2023р. закінченим суспільно небезпечним діянням, є хибним.

Стосовно незгоди прокурора з рішенням суду першої інстанції про виключення ознаки суспільно небезпечного діяння, скоєного «під час воєнного стану», суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Згідно до Постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України від 16.01.2023 у справі №761/37225/20 в якій зазначено, що суспільна небезпека діяння, вчиненого в стані неосудності, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, має також оцінюватись за загальними критеріями - характером і ступенем з урахуваннях всіх вищезазначених елементів, які їх визначають (характером суспільних відносин, на які діяння посягає, об`єктивними ознаками діяння, а саме місцем, часом, обстановкою, способами й засобами його вчинення, знаряддям, кількістю осіб, характером суспільно-небезпечних наслідків, інтенсивністю посягання, видом і розміром шкоди, яка заподіюється діянням охоронюваним кримінальним законом суспільним відносинам чи ставить їх під загрозу реального заподіяння такої шкоди). При кримінально-правовій оцінці суспільно небезпечного діяння, вчиненого особою в стані неосудності, суд має виходити із об`єкта посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи.

Військовий стан в країні введено в дію відповідним Законом, який зокрема визначає певний особливий правовий режим та порядок управління, визначає конституційні обмеження. Ознака крадіжки «скоєної в умовах воєнного стану» при кваліфікації суспільно небезпечного діяння за ч. 4 ст. 185 КК України є ознакою об`єктивної сторони складу відповідного кримінального правопорушення, що характеризує обстановку та час його вчинення, відтак не залежить від «усвідомлення» особи, яка його скоїла, тобто не відображає елементи суб`єктивної сторони вчиненого діяння.

Всупереч викладеному, встановивши, що суспільно небезпечне діяння ОСОБА_7 вчинено у стані неосудності, суд першої інстанції, приймаючи рішення про виключення кваліфікуючих ознак: «повторність» та «вчинений в умовах воєнного стану» за епізодом суспільно небезпечного діяння від 05.06.2023 року, дійшов помилкового висновку про кваліфікацію дій останнього за ч.1 ст. 185 КК України.

Зважаючи на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасування, з постановленням нової ухвали, апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст.376, 405,407, 409, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 задовольнити

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2023 року, якою застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою визнати, що ОСОБА_7 вчинені суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України.

Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_7 , - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

Головуючий

Судді