Справа №642/7532/23
Провадження № 1-кс/642/1755/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року

м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001665 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.06.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова звернулась адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_5 , з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001665 від 10.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 12.04.2024 по справі №642/7532/23 накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 14.03.2024 у період часу з 08:17 год. по 12:42 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а також в період часу з 12:51 год. по 13:52 год. в автомобілі «Mitsubishi Space Star», д.н.з. « НОМЕР_1 », 2002 року випуску, яке належить ОСОБА_5 , а саме: банківську карту «Bank for investments and savings» № НОМЕР_2 , банківську карту «Правекс Банк» з № НОМЕР_3 з написом « ОСОБА_6 », банківську картку «Sky Bank» з № НОМЕР_4 з написом « ОСОБА_6 », банківську картку № НОМЕР_5 , банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_6 , банківську картку «Правексбанк» № НОМЕР_7 з написом « ОСОБА_6 », дві сім картки оператора стільникового зв?язку з пошкодженнями у вигляді переломів та номерами « НОМЕР_8 та НОМЕР_9 », три картко тримачі оператора стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ України» зі штрих кодом « НОМЕР_10 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_11 », пакування для сім карти оператора стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ України» з мобільним номером НОМЕР_12 , чотири флеш накопичувачи з написами: «Apacer; TOSHIBA 4 GB; GOOD RAM 32», жорсткий диск ST 500LM012 S/N S2TDj9BC109721 білого кольору, жорсткий дист SAMSUNG P/N F 1823-G94A-B6015, флеш носій «KINGSTON 32», анкета заява №531367021 на відкриття та обслуговування картрахунку в АТ «Правексбанк» на ім?я ОСОБА_5 на 3 арк., договір карткового рахунку № НОМЕР_13 з АТ «Банк інвестицій та заощаджень» на 3 арк., угода заява про надання послуги... в АТ «Скай Банк» на 5 арк., мобільний телефон Lenovo S720 з імеі: НОМЕР_14 бирюзового кольору з подряпинами на екрані, мобільний телефон МОТО G60 з паролем НОМЕР_15 , імеі 1: НОМЕР_16 ; імеі2: НОМЕР_17 синього кольору, мобільний телефон Black View A8 MAX сірого кольору з імеі1: НОМЕР_18 , іме2: НОМЕР_19 , мобільний телефон «TWOE» Е 280 з імеі: НОМЕР_20 , імеі2: НОМЕР_21 , мобільний телефон «ТWOE» Е 280 імеі: НОМЕР_22 , імеі 2: НОМЕР_23 , мобільний телефон «Honor Magic 5 Lite» з імеі НОМЕР_24 , імеі2: НОМЕР_25 , мобільний телефон «Honor 9X» ieil: НОМЕР_26 , іме2: НОМЕР_27 , мобільний телефон «Samsung Galaxy А03» з імеі: НОМЕР_28 , iMEI2: НОМЕР_29 , планшет «Samsung SMT 561» імеі: НОМЕР_30 з пошкодженнями екрану, планшет «Talk 9X U 65 GT» та номером U65GT16GB15490151 , ноутбук ASUS Х54С з с/н BCNOAS287065505 , ноутбук SONI модель PSG 71811M S/N 06383 , системний блок марки «Patriot» модель «RIM 2000» S/N 846964 , два зарядні пристрої до ноутбуків SONI та ASUS купюри номіналом 100 грн у кількості 2 шт. з номерами: ЄЄ2904210, ЄЄ2904204, купюри номіналом 200 (двісті) грн. у кількості 65 шт. з номерами: ЄБ4936492; ГА2551663, ЄЕ9336041; АП5395894; ГГ4230899; БУ3481172; БУ3481173; ГБ 1984421; ЄЮ2216761; АК 6328679; ВД 1230517; ЄД8925257; ЕД 8925258; ЄД8925259; ДВ7837617; ЕЄ0318048; ГЖ8340269; ЄИ5103508; ДА0870218; ВЖ3989075; ГД4290282; ЄГ3748599; ВИ3370897; ДА3686388;ГБ8620079; АН0893157; 3Г6481356; ЗГ 6481357; 3Г6481358; 3Г6481359; 3Г6481355; ЕД8925256; ЕД 6129738; ГВ8936357; АН1309375; ВЛ 1711297; ЄЕ 4376889; EA6761620; ЕД 0149499; БУ7603351; АН 8154569; ЄД0149496; ЕД0149497; ЕД0149498; E39749823; ЗГ6481354; ВЖ2304635; BЄ9167688; ДВ6376499, ЕД8925260, ХД2328984, УЖ7410315, ХА2344887, СК1814568, УР2681811, ЄЕ0535258, Е37714752, Г36177727, ВЄ3920299; грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 65 шт. з номерами: ЗБ7335290, ЗЗ4525539, АН1224735, XЄ0352341, ББ3953051, ВЖ0911971, ЄЗ6733540, ВЖ8313022, ГА6840126, ВЗ7308942, XБ3653334, ХИ8944254, АК7839763, 3Г0859455, ВБ2997285, ВД4839403, ЕА9147679, АД 0659850, XЄ3391426, AH8163553, BC4556107, AM7159265, ЄЗ7211104, EE0472162, ГК9756112, ЗB7408727, B33683851, ГA3008968, ЄД8071699, BC4562523, ГА9396315, АГ3742748, Е35878144, ГК6462213, ГК6462212, BГ8474346, MA8487945, АП8636868, ЛД8626392, ВЕ1595316, БТ3718634, УЖ4040828, АЛ19652882, 3А4324013, ЕЖ0241422, ХЖ2084090, АК7814572, ЗГ5837142, ГЛ2420934, АП5162325, ЄГ6113847, 3А5435554, ГК6493447, EB3106821, ГК1285256, ГК1285255, КУ6397493, ГК6493445, ВУ6397299, ВУ6397499, ВУ6397258, ВУ6397279, ВУ 6397286, ЗБ9730215, ВУ6397253; купюри номіналом 1000 грн. у кількості 15 шт.: ВС5138569, БА5547897, ГК6293203, ГК3485087, ГК6293204, АВ4385780, АН5218720, АЖ6163653, ГТ2362523, АМ2915717, ГК 5046973, ВТ3868612, ВТ8351672, АП8162018, АЛ1612055, сім карту стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_41, тримач для сім картки оператора стільникового зв?яку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_35 , видаткова накладна №36557 з рукописним написом НОМЕР_40, банківська картка «Sense Bank» № НОМЕР_36 , мобільний телефон Nomi з імеі НОМЕР_37 , іме2 НОМЕР_38 з сім картою: НОМЕР_39 .

24.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України.

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 зазначає, що на даний час підозрюваний ОСОБА_5 перебуває в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» №27, тому не має можливості відшкодувати потерпілим завдану шкоду у розмірі 39 100 грн., окрім вилучених коштів під час обшуку 14.03.2024 у розмірі 60 700 грн. Вказує, що санкція ст.190 КК України не передбачає конфіскацію майна в разі винесення вироку підозрюваному ОСОБА_5 , а також враховуючи ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро каявся в скоєному злочині, пообіцяв відшкодувати завдані збитки потерпілим в повному обсязі в розмірі 39 100 грн., має бажання укласти угоду про визнання винуватості з прокурором, тому відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вилучене 14.03.2024 під час обшуку майно.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання, посилаючись на те, що відпала потреба в застосуванні арешту майна, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному злочині, пообіцяв відшкодувати завдані збитки потерпілим в повному обсязі та має бажання укласти угоду про визнання винуватості.

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання адвоката про скасування арешту майна у повному обсязі, з огляду на те, що кримінальне провадження №0001665 від 10.11.2023 наразі перебуває у провадженні, досудове розслідування триває, всі обставини вчинення кримінальних правопорушень встановлюються, проводяться експертизи. На даний час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені кошти отримані саме від незаконної діяльності. Вилучені грошові кошти та речі визнані речовими доказами. У разі скасування арешту це призведе до їх приховування та втрати, оскільки досудове розслідування триває, остаточного рішення по даній справі ще не прийнято.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, заслухавши учасників судового процесу, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 12.04.2024 по справі №642/7532/23 накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 14.03.2024 у період часу з 08:17 год. по 12:42 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а також в період часу з 12:51 год. по 13:52 год. в автомобілі «Mitsubishi Space Star», д.н.з. « НОМЕР_1 », 2002 року випуску, яке належить ОСОБА_5 .

Арешт накладено в рамках кримінального провадження №0001665 від 10.11.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, яке перебуває у провадженні ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Так, в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.04.2024 року таким обставинам надавалася оцінка під час накладення арешту майна та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів, в тому числі і на грошові кошти.

Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про зворотнє.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що при накладенні арешту слідчий суддя вказував на достатність підстав вважати, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та з метою збереження речових доказів наявні підстави для накладення арешту на майно.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, обґрунтованість арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Приписами ст.ст. 174, 309 КПК України передбачено, що у випадку, коли особа (підозрюваний, інший власник або володілець майна) вважає накладення арешту необґрунтованим, він може: 1) оскаржити відповідну ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, або 2) заявити клопотання про скасування арешту такого майна на підставі ст. 174 КПК України. Однак одна і та ж підстава не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями).

Слід звернути увагу, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження протягом його дії. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

На даний час досудове розслідування триває.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

Як при накладенні арешту, так і під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна, прокурором зазначалось, що за обставинами кримінального правопорушення, яке розслідується, вилучені грошові кошти, отримані саме від злочинних дій ОСОБА_5 .

Під час розгляду клопотання про арешт майна прокурором доведено існування обставин, які передбачені п.1 ст. 170 КПК України.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Існують ризики того, що у разі не накладення арешту можливо відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Вимоги арешту майна, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту, поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя зазначає, що арешт майна накладено у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи заявника, що арешт накладено необґрунтовано не приймаються.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що станом на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, у слідчого судді відсутні відомості про те, що арештоване майно, яке виявлено та вилучене під час проведення обшуку 14.03.2024 у період часу з 08:17 год. по 12:42 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а також в період часу з 12:51 год. по 13:52 год. в автомобілі «Mitsubishi Space Star», д.н.з. « НОМЕР_1 », 2002 року випуску, яке належить ОСОБА_5 , не є речовими доказами в рамках кримінального провадження, а також, що необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала.

Зазначені обставини вже були предметом розгляду слідчим суддею під час розгляду клопотання про скасування арешту. Таким чином, зміст повторного клопотання про скасування арешту фактично зводиться до незгоди особи, в інтересах якої подано клопотання, із накладенням арешту.

За таких обставин, заявником не було доведено необґрунтованості накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

Крім того, прокурор в судовому засіданні категорично заперечував проти скасування арешту на грошові кошти, адже за обставинами кримінального правопорушення, ці кошти безпосередньо отримані від протиправної діяльності ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що існує необхідність арешту майна на даний час з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним та в його задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відмова в задоволенні клопотання про скасування арешту майна не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 174,175, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001665 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7