У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000760 від 19.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 360, ч. 2 ст. 360 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України,

встановив:

21.06.2024 за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказаний обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні передано судді ОСОБА_1 . Ухвалою суду у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване обґрунтованістю пред`явленого обвинувачення та наявністю ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників к/п, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше к/п чи продовжити злочинну діяльність.

У судовому засіданні захисники обвинувачених заперечили щодо заявленого прокурором клопотання, просили застосувати до обвинувачених утримання під домашнім арештом.

Обвинувачені в судовому засіданні підтримали позицію своїх захисників.

Заслухавши клопотання сторони обвинувачення, пояснення прокурора, думку обвинувачених та їх захисників щодо заявлених прокурором клопотань, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Так, «обґрунтованість підозри» обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зокрема тим, що зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованого таким діянь, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення й скерування обвинувального акту до суду.

В свою чергу ризики, заявлені прокурором щодо обвинувачених, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше к/п, знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання з огляду на нижчевказане.

Так, ОСОБА_5 серед іншого обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, зокрема з ОСОБА_4 , поєднаній з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Суд вважає наявним ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків та потерпілих, оскільки такі наразі судом не допитані, а їх покази дані під час досудового розслідування підлягають безпосередньому дослідженні судом в силу принципу, регламентованому ст. 24 КПК України. Так, на думку суду, перебуваючи на волі, обвинувачений може здійснити незаконний психологічний та/або фізичний тиск на учасників кримінального провадження з метою зміни даних ними під час досудового розслідування показів, що призведе до неможливості або утруднить встановлення дійсних обставин пред`явленого обвинувачення.

Більш того задля уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений зможе вступати у поза процесуальні контакти з іншим обвинуваченим у вказаному злочині, зокрема з ОСОБА_4 , для формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованих їм діянь, що породжує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Також суд вважає реальним ризик можливого продовження злочинної діяльності, так як ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, зокрема востаннє вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2021, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців та вироком судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, а наразі обвинувачується у вчиненні нового майнового злочину.

Окрім цього, враховуючи вищевказані ризики, суд зауважує, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі постановлення судом обвинувального вироку, з урахуванням наявності попередніх судимостей, створює загрозу переховування обвинуваченого від суду.

Також, на виконання вимог ст. 178 КПК України, окрім вищезазначеного, суд враховує, що ОСОБА_5 є особою працездатного віку, тяжкими захворюваннями не страждає.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню щодо обвинуваченого перебуває на стадії підготовчого судового засідання, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість запобігання таким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 серед іншого обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, зокрема з ОСОБА_5 поєднаній з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Суд вважає наявним ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків та потерпілих, оскільки такі наразі судом не допитані, а їх покази дані під час досудового розслідування підлягають безпосередньому дослідженні судом в силу принципу, регламентованому ст. 24 КПК України. Так, на думку суду, перебуваючи на волі, обвинувачений може здійснити незаконний психологічний та/або фізичний тиск на учасників кримінального провадження з метою зміни даних ними під час досудового розслідування показів, що призведе до неможливості або утруднить встановлення дійсних обставин пред`явленого обвинувачення.

Більш того задля уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений зможе вступати у поза процесуальні контакти з іншим обвинуваченим у вказаному злочині, зокрема з ОСОБА_5 , для формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованих їм діянь, що породжує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Також суд вважає реальним ризик можливого продовження злочинної діяльності, так як ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, зокрема востаннє вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2021 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 357, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 361 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки з додатком покаранням у вигляді заборони займати відповідні посади строком на 1 рік, на основі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном строком на 2 роки, а наразі обвинувачується у вчиненні нового майнового злочину.

Окрім цього, враховуючи вищевказані ризики, суд зауважує, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі постановлення судом обвинувального вироку, з урахуванням наявності попередніх судимостей, створює загрозу переховування обвинуваченого від суду.

Також, на виконання вимог ст. 178 КПК України, окрім вищезазначеного, суд враховує, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, тяжкими захворюваннями не страждає.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню щодо обвинуваченого перебуває на стадії підготовчого судового засідання, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість запобігання таким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частина 3 ст. 183 КПК України регламентує обов`язок суду визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

В розглядуваному випадку суддя, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, враховує положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, й вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, становить 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Саме такий розмір застави, на думку судді, спонукатиме обвинувачених виконувати процесуальні обов`язки, покладені на них цією ухвалою, та зможе запобігати встановленим судом ризикам під загрозою звернення застави у дохід держави.

Слідчий суддя зауважує, що обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 визначено до 25 серпня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків становить два місяці й визначено до 25 серпня 2024 року включно.

Застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 визначено до 25 серпня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків становить два місяці й визначено до 25 серпня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0000760.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1