Справа № 487/1425/21
Провадження № 1-кп/487/175/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000939 від 12.11.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва Миколаївської обдласті, громадянина України, розлучний, неповнолітніх дітей не має, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

05.11.2020 року в період з 19:00 години по 20:00 годину, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , заходячись з дозволу ОСОБА_5 в кухонній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу таємно повторно викрав з кухонного приміщення вказаної квартири чоловічу сумку чорного кольору типу барсетка з написом «POLO PAND» вартістю 366 гривен 67 копійок, в якій знаходились наступні речі: мобільний телефон чорного кольору марки «Fly» моделі «F249 Dual Sim BlacK» вартістю 409 гривень 50 копійок, грошові кошти у сумі 300 (триста) доларів США номіналом 3 купюри по 100 доларів США вартістю 8552 гривні 22 копійки (станом на 05.11.2020 курс 1 долару США складає 28,5074 гривень); чохол для документів з документами, які не є цінністю для потерпілого. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 9328 гривень 39 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та беззаперечно, з кваліфікацією погодився та підтвердив всі обставини їх вчинення, викладені в обвинувальному акті, а також визнав цивільний позов. Зазначив, що 05.11.2020 року у вечірній час ОСОБА_4 , перебувачи з дозволу ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , таємно викрав належну потерпілому чоловічу сумку з речами та документами, а також грошовими коштами в сумі 300 доларів США. Викрадені речі та документи в подальшому ОСОБА_4 були повернути, а грошові кошти він витратив на гральні автомати та алкоголь. У вчиненому щиро розкаявся.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена сукупністю досліджених судом, належним, допустимих та узгоджених між собою доказів, достовірність яких учасниками судового провадження не оспорюється.

Заява потерпілого ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» єдиного обліку Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 11.11.2020 року за №25428.

Згідно заяви від 11.11.2020 року ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції наступні речі: чоловічу сумку чорного кольору типу барсетка з написом «POLO PAND», мобільний телефон чорного кольору марки «Fly», зв`язку ключів у кількості 2 штук, чохол коричневого кольору з документами: паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль ВАЗ 2104, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліс № НОМЕР_3 , талон до водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка АЗС «KVORUM» біло-блакитного кольору.

Добровільно видані ОСОБА_4 речі та документи були оглянуті дізнавачем сектору дізнання Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 19.11.2020 року, про складено відповідний протокол огляду предметів з додатками у вигляді таблиць зображень.

25.01.2021 року в ході протоколу огляду було встановлено офіційний курс гривні до долару США станом на 05.11.2020 року за даними Національного банку України, а саме: 1 долар США дорівнює 28,5074 гривень.

Згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/1379-ТВ від 03.02.2021 року ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) станом на 05.11.2020 року наданих на дослідження об`єктів, що були у використанні, могла становити: мобільного телефону чорного кольору марки «Fly» моделі «F249 Dual Sim BlacK» - 409 гривень 50 копійок; чоловічої сумки чорного кольору типу барсетка з написом «POLO PAND» - 366 гривен 67 копійок.

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведених 13.11.2020 року та 26.01.2021 року, свідок ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_5 (відповідно) впізнали ОСОБА_4 як особу, з якою вони вживали спирті напої вдома у потерпілого 05.11.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 25.02.2021 року (справа №487/1678/21) було надано дозвіл на використання доказів у кримінальному провадженні №0000939 від 12.11.2020 року щодо злочину, які здобуті під час дізнання.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Так, ч. 2 ст. 17 КПК України передбачено, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. На переконання суду у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано. Адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були дослідженні в суді, можливо дійти висновку про те, що встановлена під час судового розгляду сукупність обставин, виключає будь-яке інше розуміння пояснення подій, які були предметом судового розгляду, крім того, що кримінальне правопорушення вчинено і обвинувачений є винним у його вчинені.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, при обставинах, викладених у даному вироку, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вказаного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей не має, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 09.02.2022 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 місяців арешту. Оскільки ОСОБА_4 був звільнений 20.04.2023 року з Казанківської ВК Миколаївської області №93 у зв`язку з відбуттям строку покарання у вигляді арешту, відповідно до ст. 89 КК України він вважається таким, що не має судимості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів. Виправлення засудженого, яке виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності і поваги до положень закону, в тому числі і кримінального, досягається таким впливом на свідомість особи, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_4 діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують вказане кримінальне правопорушення, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його ізоляції від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, та застосуванням норм ст. 75 КК України, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.

Запобіжний захід за даним кримінальним провадженням ОСОБА_4 не обирався.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільній позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Потерпілим у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків на загальну суму 9328 гривень 39 копійок, розмір яких за матеріалами кримінального провадження складається з вартості сумки чоловічої у сумі 366 гривен 67 копійок, мобільного телефону марки «Fly» у сумі 409 гривень 50 копійок, та грошових коштів у сумі 300 доларів США номіналом 3 купюри по 100 доларів США вартістю 8552 гривні 22 копійки.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Обвинувачений ОСОБА_4 добровільно частково відшкодував завданий збиток, повернувши сумку чоловічу вартістю 366 гривен 67 копійок та мобільний телефон марки «Fly» вартістю 409 гривень 50 копійок. В іншій частині цивільний позов визнав повністю.

Отже, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та меж заявлених потерпілим позовних вимог, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню матеріальних збиток, завданий кримінальним правопорушенням, у розмірі 8552 гривні 22 копійки.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/1379-ТВ від 03.02.2021 року у розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль ВАЗ 2104, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліс № НОМЕР_3 ; талон до водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка АЗС «KVORUM» біло-блакитного кольору, зв`язка ключів у кількості двох штук, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - вважати такими, що повернуті за належністю; чоловічу сумку чорного кольору типу барсетка з написом «POLO PAND», мобільний телефон чорного кольору марки «Fly», чохол коричневого кольору для документів, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням, у розмірі 8552 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 22 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/1379-ТВ від 03.02.2021 року у розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок.

Речові докази: паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 на автомобіль ВАЗ 2104, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліс № НОМЕР_3 ; талон до водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка АЗС «KVORUM» біло-блакитного кольору, зв`язка ключів у кількості двох штук, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - вважати такими, що повернуті за належністю; чоловічу сумку чорного кольору типу барсетка з написом «POLO PAND», мобільний телефон чорного кольору марки «Fly», чохол коричневого кольору для документів, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1