УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 рокуСправа № 495/7596/18
Номер провадження 1-кп/495/15/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгороді-Дністровському Одеської області клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

30.01.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2023 справі ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який діє до 17.02.2024 включно. Судове засідання у даній справі було призначено на 10.01.2024 об 11.00. Обвинувачений ОСОБА_4 був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, але в судове засідання не з`явився, про причини не явки не повідомив, тим самим не виконав вимоги, які зазначені в ухвалі суду щодо прибувати за кожною вимогою до суду за викликом. Беручи до уваги викладене, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 не виконує покладенні на нього судом обов`язки щодо явки в судове засідання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, виникли підстави для зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та вказав, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 також підтримав заявлене прокурором клопотання, вказавши, що розгляд справи суттєво затягується лише з вини постійних неявок у судове засідання обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 щодо заявленого клопотання заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги клопотання також заперечив та вказав, що він перебував на лікуванні, проте відповідно до вимог Конституції України госпіталь не може йому надати довідку про лікування.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши необхідні матеріали кримінального провадження і клопотання про обрання запобіжного заходу, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

В силу дії ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до частини першої статті 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Як установлено, у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки існування обґрунтованої підозри у заподіянні ним умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

Відповідно до вимог пункту статті 183 КПК України встановлено наявність ризику, передбаченого у статті 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 можепереховуватись від суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні злочину може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також у судовому засіданні установлення спілкування зі свідком.

Так, як убачається з матеріалів справи, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2023 справі ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який діє до 17.02.2024 включно. Судове засідання у даній справі було призначено на 10.01.2024 об 11.00. Обвинувачений ОСОБА_4 був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, але в судове засідання не з`явився, про причини не явки не повідомив, тим самим не виконав вимоги, які зазначені в ухвалі суду щодо прибувати за кожною вимогою до суду за викликом. За фактом ухилення від явки до суду, ухвалою від 10.02.2024 постановлено застосувати привід до обвинуваченого.

Щодо можливості застосування іншої міри запобіжного заходу, суд також бере до уваги той факт, що це кримінальне провадження розглядається Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області з 2018 року. Щодо ОСОБА_4 неодноразово обиралися запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків зокрема прибувати за кожною вимогою до суду за викликом; не відлучатися за межі свого місця мешкання без дозволу суду. Проте такі обов`язки ним виконувалися спорадично. Саме неявка у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 порушує розумні строки розгляду кримінальної справи.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Таким чином, в ході розгляду клопотання судом установлено неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового провадження та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від суду, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених частиною другою статті 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено. Зокрема, ОСОБА_4 жодної медичної документації, на яку він посилався, суду не надано.

Відтак, судом установлено, що прокурором обставини щодо наявності ризиків доведено. Обставин, які б перешкоджали обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, зокрема за віком, станом здоров`я обвинуваченого; міцністю соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність утриманців, судом не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України. Разом з тим, щодо строків тримання особи під вартою. Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Таким чином, з метою активізації проведення судового розгляду цього кримінального провадження, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання та обрання 30-денного строку.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи те, що підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

п. 1 прибувати до суду за першою вимогою;

п. 2 не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу суду;

п. 3 повідомляти суд про зміну свого місця проживання/роботи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 30 діб, який діє до 17.03.2024 включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України 15 (п`ятнадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43800 (сорок три тисячі вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим обваинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №495/7596/18 згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2024.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

п. 1 прибувати до суду за першою вимогою;

п. 2 не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу суду;

п. 3 повідомляти суд про зміну свого місця проживання/роботи;

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та слідчого, Білгород-Дністровський міськрайонний суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 23 год. 59 хв. 17.03.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду у порядку, визначеному статтею 395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя Ірина БРАТКІВ