Провадження №11-кп/801/322/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Розглянувши клопотання, суд відмовив в його задоволенні з тих підстав, що не вбачає ознак виправлення засудженого ОСОБА_8 .

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою її клопотання про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням задовольнити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 фактично відбув 4 роки 7 місяців призначеного покарання, за період відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи заохочувався 11 разів.

Заслухавши доповідь судді, захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який наполягав на залишенні ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 357 КПК України під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Суду під час розгляду зазначених клопотань слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також наміри засудженого щодо залучення до суспільно - корисної праці.

Відповідні роз`яснення містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року №2, де зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та становлення його на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів того, що він став на шлях виправлення.

Так, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 відбув 2/3 строку покарання.

Згідно характеристики на засудженого від 18.01.2024 року ОСОБА_8 за місцем відбування покарання (ДУ "Вінницька ВК №86") характеризується негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази, адміністрацією установи заохочувався 11 раз з метою стимулювання правослухняної поведінки. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. На профілактичних обліках не перебуває. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний. Свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи. Не дотримується вимог пожежної безпеки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак належних висновків для себе не робить.

Отже, доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_8 заслуговує на застосування до нього положень ст. 82 КК України є необґрунтованими та підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4