Справа №760/3306/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000726 від 23.01.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, працює не офіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , вказуючи на ризики, що існують, зокрема можливості ухиляння від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Захисник у судовому засіданні вказав на необхідність зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт), обґрунтовуючи яке вказав на відсутність ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Суд, згідно вимог ст. 331 КПК України, у зв`язку з тим, що судове провадження не було завершене, розглядаючи клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час судового провадження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_5 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Наведені ризики та твердження обґрунтовані та підтверджуються тим, що ОСОБА_5 обвинувачується в крадіжці майна, вчинене повторно, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років; також обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має офіційних доходів; раніше притягувався та на даний час притягується до кримінальної відповідальності; має судимості, судовий розгляд не завершений та перебував тривалий час у розшуку.

Вказані обставини, які встановлені та доведені під час розгляду кримінального провадження, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого не змінилися. Обсяг та зміст висунутого обвинувачення стосовно обвинуваченого не змінився.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, що може бути призначене обвинуваченому, тяжкість висунутого обвинувачення в умисному нетяжкому злочині проти власності, відсутність у обвинуваченого офіційних та законних доходів, судимостей, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання цим ризикам, що також спростовує доводи сторони захисту.

На даний час ризики, як зазначено раніше, будь-яким чином не зменшилися, залишаються незмінними, незважаючи на тривалість кримінального провадження, тобто є триваючими, доводи сторони захисту та самого обвинуваченого, зокрема, щодо наявності місця проживання та соціальних зв`язків, не спростовують їх та не підтверджені достатніми доказами.

Враховуючи викладене, зважаючи на раніше наведені обставини кримінального провадження, запропонований запобіжний заходи у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту не забезпечать запобігання раніше вказаним ризикам.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до правової позиції, наведеної у Постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №383/546/15-к суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що, зокрема, метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, зважаючи на раніше викладене, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вище вказані обставини та дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, заставу на даній стадії процесу слід визначити в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп., що, в свою чергу, достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04.05.2024 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA1012089, Код , та надати документ, що це підтверджує до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на розрахунковий рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом двох місяців з моменту внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1