УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року

м. Київ

справа № 493/2062/23

провадження № 51-3233 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 16 лютого 2024 року відмовлено узадоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 317 Кримінального кодексу України.

Ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 року відповідно до частини 4 статті 399 КПК відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вказану ухвалу від 16 лютого 2024 року.

У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування ухвали судді Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 рокута призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на порушення апеляційним судом засад кримінального провадження, передбачених статтями 7, 10, 22 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме принципу рівності сторін та принципу змагальності сторін, оскільки в даному випадку стороні обвинувачення надано більше прав на подання скарги, ніж стороні захисту. Вважає, що ухвала Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 року носить формальний характер та не відповідає загальним засадам кримінального провадження, а саме: рівність перед законом та судом, змагальність сторін.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно із положеннями частини 1 статті 392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 392 КПК, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

У частині 4 статті 314 КПКвизначено, що в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про повернення обвинувального акту.

При цьому, можливість оскарження ухвали суду про відмову в поверненні обвинувального акту прокурору чинним кримінальним процесуальним законом не передбачена.

Згідно з частиною 4 статті 399 КПК суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказана ухвала Балтського районного суду Одеської області від 16 лютого 2024 року оскарженню в апеляційному порядку не підлягає тавідповідно до вимог частини 4 статті 399 КПКпостановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги захисника щодо недотримання апеляційним судом загальних засад кримінального провадження є непереконливими.

Оскільки частиною 6 статті 9 КПК передбачено, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу. Однак, у цьому випадку не виникає питань, які б не було врегульовано чи неоднозначно застосовано нормами КПК. А тому немає підстав вважати, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, не дотримався загальних засад кримінального провадження щодо забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3