Справа № 577/2943/24
Провадження № 1-в/577/113/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ДУ

Конотопська виправна

колонія №130 ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп подання начальника Державної установи Конотопська виправна колонія (№130) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та звільнення від додаткової міри покарання позбавлення права керувати транспортним засобом на 3 роки відносно засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, неодруженої, має малолітню дитину, мешканки АДРЕСА_1 , засудженої 07 травня 2019 року Суворовським районним судом м. Одеса за ст. 286 ч. 2, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки; вироком Одеського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року вирок Суворовського районного суду м.Одеса від 07 травня 2019 року скасовано в частині призначеного покарання, ухвалений новий вирок, яким призначено покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеса від 07 травня 2019 року ОСОБА_5 засуджена за ст. 286 ч. 2, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Вироком Одеського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року вирок Суворовського районного суду м.Одеса від 07 травня 2019 року скасовано в частині призначеного покарання, ухвалено новий вирок, яким призначено покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Начальник ДУ Конотопська виправна колонія (№130) звернувся із поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та звільнення від додаткової міри покарання позбавлення права керувати транспортним засобом на 3 роки відносно засудженої ОСОБА_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 станом на 10 червня 2024 року відбула 2 роки 6 місяців 9 днв призначеного строку покарання, характеризується позитивно, приймає участь у суспільному житті відділення СПС, до праці відноситься сумлінно, тому вважають, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці стала на шлях виправлення.

Представник державної установи Конотопська виправна колонія (№130) в судовому засіданні подання підтримала та просить задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, також подання підтримали та просять його задовільнити.

Прокурор вважає, що подання підлягає частковому задоволенню: щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не заперечує, щодо звільнення від відбування додаткового покарання просить відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженої, вважає, що подання підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеса від 07 травня 2019 року ОСОБА_5 засуджена за ст. 286 ч. 2, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Вироком Одеського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року вирок Суворовського районного суду м.Одеса від 07 травня 2019 року скасовано в частині призначеного покарання, ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Станом на 10 червня 2024 року ОСОБА_5 відбула 2 роки 6 місяців 9 дні покарання, тобто на даний час засуджена відбула більш ніж 1/2 строку покарання, що надає їй право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з частинами 1- 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення подання, суд враховує дані, які характеризують засуджену, її поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Засуджена ОСОБА_5 працевлаштована та отримує заробітну плату.

З характеристики засудженої ОСОБА_5 вбачається, що за час відбування покарання в установі засуджена характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня станови, за що була заохочена, до дисциплінарної відповідальності не притягувалася. Працевлаштована в майстерні установи, швачкою, до роботи ставиться сумлінно. У відношкенні до представників адміністрації завжди ввічлива та тактовна. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, підтримує рівні, доброзичливі відносини з засудженими тільки позитивної соціальної спрямованості. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджена ОСОБА_5 має два заохочення, стягнень не має.

Із витягу з протоколу № 3 від 24.05.2024 року вбачається, що комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, тому, що засуджена стала на шлях виправлення.

З повідомленням медичного директора медичного департаменту ТОВ Дім медицини від 02.04.2024 року вбачається, що підприємство зобов`язується працевлаштувати засуджену ОСОБА_5 на посаду лікаря отоларинголога, з посадовим окладом 20 000 грн., на місяць, на весь термін заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Враховуючи те, що основним критерієм заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, є не тільки відбуття певної частини покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, що має місце в даному випадку, суд приходить до переконання, що той факт, що засуджена стала на шлях виправлення, відповідає фактичним обставинам справи.

Як передбачено ч. 1 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що встановлені обставини в їх сукупності свідчать про те, що засуджена стала на шлях виправлення, тому клопотання слід задовольнити та замінити засудженій невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Вирішуючи питання щодо звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КК України та п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким особі може бути замінено невідбуту частини покарання більш м`яким (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджена до додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на 3 роки, суд вважає, що в задоволенні подання в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи Конотопська виправна колонія (№130) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та звільнення від додаткової міри покарання позбавлення права керувати транспортним засобом на 3 роки відносно засудженої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Замінити засудженій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Одеського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року, у виді 1 року 5 місяців 21 днів позбавлення волі на 1 рік 5 місяць 21 день виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави, щомісячно.

В іншій частині подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1