У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за №0000265 від 08.09.2023, про накладення арешту,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що досудовим розслідуванням встановлено групу осіб з числа мешканців Тячівського району, Закарпатської області, яка займаються підшуканням військовозобов`язаних осіб, як на території Закарпатської області так і за її межами, із інших областей України, з метою подальшого надання їм протиправних послуг щодо незаконного перетину державного кордону України, шляхом підроблення відповідних дозвільних документів, за грошову винагороду.

21.06.2024, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 13.06.2024, в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Fabia», д.н.з НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Fabia», д.н.з НОМЕР_1 ;

- флеш носій марки «StikDrive»,

- флеш носій марки «hoco»,

- флеш носій марки «SP»,

- мікро-СД марки «MiBrand».

В клопотанні вказано, що вказані вище виявлені та вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії, відтак у органу досудового розслідування є необхідність у накладанні арешту на вищевказане майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, від сторони обвинувачення надійшла заява про розгляд клопотання без їх участі, клопотання просять задовольнити, зазначено, що повідомлено особу, в якої вилучено вищевказане майно, про розгляд клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягу з ЄРДР ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000265 від 08.09.2023, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України.

13.06.2024 слідчим суддею постановлено ухвалу, якою надано дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000265 від 08.09.2023 на проведення обшуку т/з марки «Skoda» моделі «Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , Win-код НОМЕР_2 , власником та фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення мобільних телефонів, планшетів, іншої комп`ютерної техніки, мобільних терміналів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, інших носіїв інформації (флеш. картки), чорнових записів, записників, нотаток.

З протоколу обшуку від 21.06.2024 видно, що у вищевказаному автомобілі проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Fabia», д.н.з НОМЕР_1 ;

- флеш носій марки «StikDrive»,

- флеш носій марки «hoco»,

- флеш носій марки «SP»,

- мікро-СД марки «MiBrand».

Вилучене за постановою слідчого від 21.06.2024 визнано речовими доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на речі, виявлені та вилучені під час обшуку.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на речі, виявлені та вилучені під час проведення 21 червня 2024 року обшуку транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Fabia», д.н.з НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Fabia», д.н.з НОМЕР_1 ;

- флеш носій марки «StikDrive»,

- флеш носій марки «hoco»,

- флеш носій марки «SP»,

- мікро-СД марки «MiBrand»,

заборонивши користування, розпорядження та відчуження вищевказаного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1