Справа № 1-93/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбуття покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 20.06.2008 Печерським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 71 КК України до покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків, а також займатися підприємницькою діяльністю строком на два роки. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2011 в силу ст. 82 КК України невідбута частина основного покарання у виді позбавлення волі строком на один рік дев`ять місяців двадцять вісім днів замінена більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання зазначає, що під час перебування на обліку з 17.01.2021 року у Салтівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 17.01.2012 був під особистий підпис ознайомлений з порядком відбування покарання у виді виправних робіт, та у подальшому приступив до його відбуття, відрахування із заробітної плати почато з 20.01.2012, протягом січня 2012 року по липень 2012 року перераховано в дохід держави суму у розмірі 1 298,74 грн. (облікова картка о/с № 04/2012).

22.06.2012 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшла особова справа відносно ОСОБА_4 , засудженого 20.06.2008 Печерським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 71 KK України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків, а також займатися підприємницькою діяльністю строком на два на роки. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2011 в силу ст. 82 КК України невідбута частина основного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців 28 (двадцять вісім) днів замінена більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку, для подальшого виконання.

25.06.2012 гр. ОСОБА_4 під особистий підпис був ознайомлений з порядком відбування покарання у виді виправних робіт, та у подальшому приступив до його відбуття, однак з 27.08.2012 засуджений покинув своє місце проживання. Внаслідок подальшого проведення розшукових заходів щодо встановлення місця знаходження засудженої особи, уповноважений орган з питань пробації направляв матеріали щодо оголошення у розшук громадянина ОСОБА_4 , а саме: клопотання про передачу матеріалів для оголошення у розшук від 25.10.2012 № 22/16/29-2005, клопотання про передачу матеріалів для оголошення у розшук від 15.04.2013 № 22/16/29-669.

Також за ухилення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 внесені данні до ЄРДР № 0000215 від 29.08.2013 щодо притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Проте, зазначене кримінальне провадження було закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

В результаті проведення розшукових заходів місце знаходження гр. ОСОБА_4 було встановлено, громадянин ОСОБА_4 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та проходить лікування за іншими прізвищами у клінічній лікарні «Феофанія», розташованій за адресою: АДРЕСА_3 ; у ТОВ «Медична клініка «Іновація», розташованій за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Вітряного, 69-А; у Філії «Медичний центр «Кібер Клініка Спіженка», розташованій за адресою: АДРЕСА_4 ; у Національному інституті рака МОЗ України, розташованій за адресою: АДРЕСА_5 . За порушення умов та порядку покарання засудженому було винесено письмове попередження від 03.10.2016. У подальшому було встановлено, що за зазначеними адресами громадянин ОСОБА_4 не мешкав та не проходив лікування.

Також, відносно ОСОБА_4 Полтавським відділом поліції ГУ НП в Полтавській області було відкрито кримінальне провадження № 0004050 від 03.10.2016 року, яке було закрите 31.10.2016 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повідомлення про підозру не оголошувалось, запобіжний захід не обирався.

Оперативно-розшукова справа № 6113058 щодо ОСОБА_4 була закрита 05.10.2016 року. Однак з грудня 2016 року місце знаходження засудженого знов не виявилось можливим встановити.

14.12.2016 стало відомо, відповідно до отриманої інформації з СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, що відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, внесене до ЄРДР № 0000127 від 11.01.2014, проте станом на грудень 2016 року жодній особі у вказаному провадженні не повідомлялось про підозру.

Станом на 17.04.2019 відповідно до отриманої інформації з СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві досудове розслідування в зазначеному кримінальному проваджені не проводиться та скеровано до Київської місцевої прокуратури № 10. Відповідно до відповіді з Київської місцевої прокуратури № 10, процесуальне керівництво в указаному кримінальному проваджені не здійснювалось. Станом на теперішній час до суду матеріали не направлялись.

Так, уповноважений орган з питань пробації неодноразово направляв матеріали щодо оголошення у розшук громадянина ОСОБА_4 , а саме: клопотання про передачу матеріалів для оголошення у розшук від 30.12.2016 № 22/17/29-3054, клопотання про передачу матеріалів для оголошення у розшук від 18.10.2018 № 1094/24/29-18, клопотання про передачу матеріалів для оголошення у розшук від 10.04.2020 № 24/17/2065-20. На теперішній час відносно гр. ОСОБА_4 заведено РС «Розшук», проводяться заходи з метою встановлення місця знаходження останнього.

В період перебування на обліку уповноваженого органу з питань пробації громадянин ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відповідні запити неодноразово направлялись до Первомайського міськрайонного суду Харківської області за належністю. Проте, згідно відповіді суду, в суді не перебувало зазначене кримінальне провадження. Розглядалось кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (інша особа). Станом на 16.05.2023, згідно відповіді з Первомайського міськрайонного суду Харківської області в провадженні суду відсутні данні відносно ОСОБА_4

08.06.2023 уповноважений орган з питань пробації вкотре направив матеріали про притягнення до кримінальної відповідальності стосовно громадянина ОСОБА_4 за вих. № 24/17/2528-23. Відносно ОСОБА_4 були внесені даний до ЄРДР № l000332 від 12.06.2023 щодо притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Проте, зазначене кримінальне провадження, у подальшому, постановою від 30.11.2023 закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального проступку. За період перебування на обліку ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності: за ч. 5 ст.121 КУпАП, згідно відповіді Управління патрульної поліції в Полтавській області від 04.08.2023, постанова для примусового виконання направлена до відділу державної виконавчої служби. На даний час постанова з відділу державної виконавчої служби не надходила до уповноваженого органу з питань пробації; за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно постанови Київського районного суду м. Полтави від 16.12.2022, до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2023, до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; за ч. 5 ст. 126 КУпАП, згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 30.03.2023, до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу; за ч. 3 ст. 130 КУпАП, згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2023, до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 років.

Таким чином, оскільки перебіг давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_4 не переривався, не зупинявся, останній не вчинив нового кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбуття покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. 02.05.2024 фахівець Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 через канцелярію суду подала заяву про розгляд подання без її участі, у зв`язку з бойовими діями у м. Харкові та Харківській області.

Прокурор надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення подання заперечує.

Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час слухання справи належним чином.

Згідно з приписами абз. 2 ч. 5 ст. 599 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2008 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією майна. На підставі частини 3 ст. 71 КК України невідбуте додаткове покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.06.2005 позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків, а також займатися підприємницькою діяльністю строком на два роки, повністю приєднано до основного покарання, призначеного за цим вироком, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків, а також займатися підприємницькою діяльністю, строком на два роки.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2011 замінено засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі строком на один рік дев`ять місяців двадцять вісім днів замінена більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2008 разом з постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2011 надійшов 10.01.2012 на виконання до Кримінально-виконавчої інспекції управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області, заведено особову справу № 04/2012.

25.06.2012 ОСОБА_4 ознайомлений з порядком відбування покарання у виді виправних робіт, проте з 27.08.2012 засуджений покинув своє місце проживання.

Для встановлення місцезнаходження громадянин ОСОБА_4 органом пробації проведено початкові розшукові заходи. Однак, вжитими заходами місцезнаходження засуджену не встановлено.

На теперішній час відносно ОСОБА_4 заведено розшукову справу «Розшук», проводяться заходи з метою встановлення місця знаходження останнього.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

-два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Згідно п. 36 Постанови Великої Палати Верховного суду від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20 в позначених випадках після з`явлення особи перебіг строку продовжуються і замість термінів, передбачених пунктами 1-3 частинами першої статті 80 КК України, застосовуються інші, вдвічі довші. Остаточний строк давності шляхом додавання подвійної тривалості відповідного диференційованого терміну й ухилення часу від виконання покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та оглянувши матеріали особової справи ОСОБА_4 суд встановив, що засуджений на теперішній час за ініціативою органу, який виконує щодо нього вирок суду перебуває у розшукуу зв`язку з чим наразі відсутні правові підстави для звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку.

За наведених підстав, у зв`язку із ухиленням особи від відбування призначеного їй покарання у задоволенні поданння слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відмовити.

Особову справу засудженогоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 04/2012 повернути до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1