Справа № 738/319/24
№ провадження 1-кп/738/54/2024
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 24 листопада 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена Чернігівської області, який зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, інваліда ІІІ групи, не одруженого, раніше судимого: 01.09.2006 Менським районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі із застосування ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки; 17.09.2014 Сосницьким районним судом за ч. 2 ст. 185, 395 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 12.05.2015 Менським районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 18.12.2020 Менським районним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до 850 гривень штрафу; 04.03.2021 Менським районним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року 11 місяців обмеження волі, штрафу в сумі 850 гривень, 20.04.2021 Менським районним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до 2 років обмеження волі та штрафу в сумі 850 гривень, 06.01.2022 Менським районним судом за ч. 2 ст. 1261 КК України до обмеження волі строком 2 роки 2 місяці, звільнений 25.07.2023 по відбуттю покарання

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 125 та частиною другою статті 122 Кримінального кодексу України (далі КК), -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за статтею 125 КК України, на шлях виправлення не став і в період непогашеної судимості вчинив нові умисні кримінальні правопорушення.

Так, 24 листопада 2023 року, близько 07 години 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю, та бажаючи їх настання, умисно наніс три удари кулаком своєї правої руки в ділянку обох очей та підборіддя члену своєї сім`ї - матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка включає струс головного мозку, синців в ділянці обох очей та підборіддя, які у відповідності до висновку експерта № 150 від 28.11.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цим явищем (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція) п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах міста проживання або між колишніми та теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Своїми діями ОСОБА_3 згідно до статей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 в період часу з 19 години 00 хвилин 22 грудня 2023 року по 07 годину 00 хвилин 23 грудня 2023 року, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, через попереднє звернення матір`ю до органів поліції по факту спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, з метою її залякування, виникнення в неї почуття страху перед ним, як засіб впливу примушування до виконання своїх вказівок, умисно наніс два удари ногою в ділянку грудної клітини зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини зліва, що супроводжуються переломами 9-10 ребер, які у відповідності до висновку експерта № 23 від 10.02.2024 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше трьох тижнів та два удари кулаком своєї правої руки в область голови, а саме в обличчя члену своєї сім`ї - матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку, осадненої рани в ділянці чола, які у відповідності до висновку експерта № 23 від 10.02.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цим явищем (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція) п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах міста проживання або між колишніми та теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Своїми діями ОСОБА_3 згідно до статей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діянь, пояснив, що дійсно 24 листопада 2023 року зранку наносив удари кулаком по обличчю своїй матері ОСОБА_6 . В той час він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Також 22 грудня 2023 року ввечері він наніс декілька ударів ногою в лівий бік матері, а зранку 23 грудня 2023 року наносив удари в ділянку обличчя останньої. Обидва рази він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ІІІ. Позиція потерпілої сторони.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 24 листопада 2023 року у ранковий час вона перебувала вдома. Вдома також був і обвинувачений. Перебував в стані алкогольного сп`яніння. З незрозумілих причин останній підійшов до неї та наніс декілька ударів в ділянку обличчя. При цьому був присутній її інший син ОСОБА_7 . Після отриманих ударів вона відразу пішла з будинку до сусідки та все їй розповіла. Також, в грудні того ж року у вечірній час обвинувачений прийшов додому та став їй погрожувати, щоб вона забрала заяву по першому епізоду. При цьому наніс декілька ударів ногою в її лівий бік. Їй стало зле і вона лягла відпочивати. Зранку ОСОБА_3 знову почав їй погрожувати, залякувати, та бити по голові. Коли прийшов син ОСОБА_8 то він викликав швидку і її госпіталізували. Обвинувачений її часто б`є. Вона його боїться. Просить його «посадити» на максимальний термін.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання, в яких зазначив, що 24 листопада 2023 року він прийшов додому і відразу побачив, як його брат ОСОБА_3 наносить удари по обличчю матері ОСОБА_6 . Вони з матір`ю відразу пішли до сусідки. 23 грудня 2023 року він зранку прийшов додому і мати сказала, що брат її знову побив з те, що вона в листопаді звернулася до поліції з заявою про чергове побиття. Залякував, заставляв забрати заяву. Мати сказала йому, що їй зле і він (свідок) викликав швидку.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 24 листопада 2023 року (а.с. 71 т. 1), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Рапорт інспектора-чергового ВП № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області від 24.11.23 року (а.с. 74 т. 1) згідно якого до Менської міської лікарні звернулася ОСОБА_6 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, крововилив в ділянку обох очей.

Заява потерпілої ОСОБА_6 від 24.11.2023 року (а.с. 75 т. 1), в якій остання повідомляє, що 24.11.2023 близько 07 години її син ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження.

Протокол проведення слідчого експерименту від 13 грудня 2023 року (а.с. 79-82 т. 1), в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала на місці, що 24.11.2023 року близько 07 години вона перебувала вдома в одній із кімнат будинку. До неї підійшов ОСОБА_3 і наніс три удари кулаком своєї правої руки їй по обличчю.

Висновок експерта № 150 від 28 листопада 2023 року (а.с. 86-88 т. 1), зміст якого відповідає статті 102 КПК, згідно із яким у громадянки ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка включає струс головного мозку, синців в ділянці обох очей та підборіддя які утворилися від дії тупих предметів, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Протокол проведення слідчого експерименту від 25 листопада 2023 року (а.с. 91-94 т. 1), в ході проведення якого свідок ОСОБА_7 розповів та показав на місці, що 24.11.2023 року в його присутності в одній із кімнат будинку його брат ОСОБА_3 наніс два удари в область обличчя матері ОСОБА_6 .

Протокол проведення слідчого експерименту від 18 грудня 2023 року (а.с. 107-110 т. 1), в ході проведення якого підозрюваний ОСОБА_3 розповів та показав на місці, що 24.11.2023 року в ранковий час перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в одній із кімнат будинку наніс три удари в область обличчя матері ОСОБА_6 .

Висновок судово-психіатричного експерта № 689 від 21 грудня 2023 року (а.с. 113-116 т. 1), з якого вбачається, що у ОСОБА_3 має місце психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з поведінковими розладами (F70). ОСОБА_3 за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати по них правильні свідчення.

Висновок судово-психіатричного експерта № 690 від 21 грудня 2023 року (а.с. 120-123 т. 1), з якого вбачається, що у ОСОБА_3 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому йому протиалкогольне лікування не показано.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 23 грудня 2023 року (а.с. 124 т. 1), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Рапорт інспектора-чергового ВП № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області від 24.11.23 року (а.с. 74 т. 1) згідно якого до Корюківської ЦРЛ доставлено ОСОБА_6 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій ребер, перелом ребер зліва. Побив син.

Протокол огляду місця події від 23 грудня 2023 року (а.с. 132-137 т. 1), в ході якого було оглянуто домогосподарство за адресою АДРЕСА_1 . В ході огляду було вилучено наволочку з плямами речовини бурого кольору.

Постановою прокурора Корюківської окружної прокуратури від 25 грудня 2023 року (а.с. 160-161 т. 1) провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 24 листопада 2023 року та провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 23 грудня 2023 року об`єднані з присвоєнням номеру 0000123.

Висновок експерта № 23 від 10 лютого 2024 року (а.с. 184-187 т. 1), зміст якого відповідає статті 102 КПК, згідно із яким у громадянки ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку, осадненої рани в ділянці чола, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та у вигляді закритої травми грудної клітини зліва, що супроводжуються переломами 9-10 ребер, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше трьох тижнів.

Протокол проведення слідчого експерименту від 07 лютого 2024 року (а.с. 188-191 т. 1), в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала на місці, що 22.12.2023 року близько 19 години вона перебувала вдома в одній із кімнат будинку. До неї підійшов ОСОБА_3 і наніс декілька ударів своєю ногою в її лівий бік. Також 23.12.2023 близько 07 години ОСОБА_3 наніс їй два удари кулаком в обличчя. Дані дії він вчиняв з метою її залікування, наказував забрати раніше написану заяву до поліції про побиття. Вона дуже боїться свого сина. Він часто її б`є.

Висновок судово-психіатричного експерта № 46 від 01 лютого 2024 року (а.с. 195-198 т. 1), з якого вбачається, що у ОСОБА_3 має місце психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з поведінковими розладами (F70). ОСОБА_3 за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати по них правильні свідчення.

Висновок судово-психіатричного експерта № 47 від 01 лютого 2024 року (а.с. 201-204 т. 1), з якого вбачається, що у ОСОБА_3 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому йому протиалкогольне лікування не показано.

Дані, які характеризують обвинуваченого відображені в паспорті № НОМЕР_1 , інформації щодо судимості, копіях вироків, інформації щодо притягнення до адміністративної відповідальності, інформації щодо перебування на медичному обліку, інформації про наявність ІІІ групи інвалідності, довідці про звільнення (а.с. 215-229 т. 1).

V. Оцінка Суду.

Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 125 та частиною другою статті 122 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні.

З іншої сторони, обвинувачений вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 125 та частиною другою статті 122 Кримінального кодексу України беззаперечно визнав.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує наступне.

Так, Суд зазначає, що із показань обвинуваченого ОСОБА_3 , він дійсно завдавав тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_6 .

Дані показання логічно узгоджуються із протоколами проведення слідчих експериментів, які були проведені з свідком ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_6 , а також з самим обвинуваченим, а також показаннями потерпілої та свідка, які вони дали безпосередньо під час судового розгляду справи.

На думку Суду такі показання доповнюють попередні докази і в сукупності з ними Суд їх враховує на користь обвинувачення.

Таким чином, аналіз доказів по справі дає підстави Суду зробити висновки про винуватість ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 125 та частиною другою статті 122 Кримінального кодексу України, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та частиною другою статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене з метою залякування потерпілої.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

VІ. Призначення покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України Судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України Судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 . Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України враховує:

1. ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які згідно із статтею 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином;

2. наслідки та обставини вчинених правопорушень (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винного - його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, те, що обвинувачений має ІІІ групу інвалідності;

4. наявність постійного місця проживання;

5. наявність обставин, які обтяжують покарання;

6. те, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався як до кримінальної так і до адміністративної відповідальності;

7. відношення винного і його поведінку після вчинення злочину;

8. позицію потерпілої сторони у провадженні, яка просила призначити найбільш тяжке покарання;

9. зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.

У зв`язку із чим, Суд доходить висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини другої статті 125 КК України у виді обмеження волі, в межах санкції частини другої статті 122 КК України у виді позбавлення волі що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для обрання більш м`якшого покарання Суд не знаходить.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно призначити з урахуванням вимог частини 1 та частини 2 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень з застосуванням принципу повного складання призначених покарань, з урахуванням норм визначених частиною п`ятою статті 72 КК України.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених частиною другою статті 125 та частиною другою статті 122 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:

- за частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

- за частиною другою статті 122 Кримінального кодексу України у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 та ч. 5 ст. 72 КК України, шляхом повного складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 28 грудня 2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1