справа № 208/3665/23
№ провадження 1-кп/208/133/24
ВИРОК

Іменем України

22 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000162 внесеному 03.02.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, на утриманні дітей не має, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, не працює, м.т. НОМЕР_1 , раніше судимий:

- 27.09.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. Із застосуванням ст. 75, 104, 76 КК звільнений від покарання з іспитовим терміном 2 роки;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, -

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення передбачені ст. 186 Кримінального кодексу України, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України, за наступних обставин.

02.02.2023, в період часу з 11.05 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 попередньо зустрівшись з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , прибули до терміналу обслуговування «iBox», розміщеному у приміщенні ТРЦ « Dmart », на першому поверсі, за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи 37 , де діючи за попередньою досягнутою домовленістю між ними, ОСОБА_6 повинен був внесе грошові кошти в готівковій формі у сумі 23 000 гривень, на банківську картку ОСОБА_4 за номером НОМЕР_2 (банківський рахунок IBAN НОМЕР_3 ) через термінал обслуговування «іВох». Після чого, ОСОБА_4 у присутності потерпілого ОСОБА_6 , одразу ж за вказівкою потерпілого повинен був перевести вказані грошові кошти у тому ж розмірі на платформу «Віnаnсе» на особистий акант ОСОБА_6 через свій мобільний телефон за допомогою застосунку «Монобанк», за що потерпілий ОСОБА_6 повинен був заплатити ОСОБА_4 грошові кошти.

Будучи запевненим в добросовісності намірів ОСОБА_4 , використовуючи довірливі відносини, потерпілий ОСОБА_6 , сприймаючи його як свого знайомого, добровільно здійснив у його присутності перерахування коштів у сумі 23000 гривень на банківську картку ОСОБА_4 за номером НОМЕР_2 (банківський рахунок НОМЕР_3 ) через термінал обслуговування «iBох», який розташований на першому поверсі ТРЦ « Dmart » за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи 37 , шляхом здійснення 4 транзакції по переказу грошових коштів, у розмірі по 5000 гривень кожна та одну транзакцію по переказу грошових коштів у розмірі 3000 гривень.

В цей момент у ОСОБА_4 , раптово виник корисний протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою останнього, а саме грошовими коштами, які вже на той час були зараховані на банківська картку ОСОБА_4 за номером НОМЕР_2 (банківський рахунок НОМЕР_3 ), у сумі 23000 гривень.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою потерпілого, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та корисливої мети, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільну небезпечність, розуміючи, що ОСОБА_6 діє довіряючи йому, що він буде діяти за їх домовленістю, та виконає домовленість між ними з перераховування внесених належних потерпілому ОСОБА_6 грошей у сумі 23.000 гривень на грошовий рахунок потерпілого, користуючись тим, що ОСОБА_6 відволікся, ОСОБА_4 усвідомлюючи що грошові кошти ОСОБА_6 внесені на його банківський рахунок, не виконав осягненої між ним та потерпілим домовленості, як перерахування внесених грошових коштів потерпілого на платформу «Віnаnсе» до особистого акаунту ОСОБА_6 через свій мобільний телефон за допомогою застосунку «Монобанк», та з місця вчинення злочину зник, таким чином ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на суму 23000 гривень, шляхом зловживання довіри останнього, чим спричинив потерпілому майнову на зазначену суму. В подальшому ОСОБА_4 розпорядившись грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на власний розсуд.

ІІ. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення передбаченого КК України, та за наступною кваліфікацією, а саме: за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

ІІІ. Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, не оспорюючи фактичні данні щодо обставин викладених у обвинувальному акті, суду пояснив, що що він проживає один за адресою АДРЕСА_1 з лютого 2022 року.

З літа 2022 року він знайомий з хлопцем на ім`я ОСОБА_7 , з яким підтримував дружні відносини. 02.02.2023 року він зустрівся з ОСОБА_7 в районі «А-банку», по пр. Свободи, в м. Кам`янське , йому необхідно було відкрити картку на своє ім`я, однак він не зміг відкрити банківську картку на своє ім`я, бо не мав з собою паспорту, після чого на автомобілі ОСОБА_7 вони проїхали до ТРЦ « Dmart » розташованого по пр. Свободи в м. Кам`янське, де ОСОБА_7 домовився, що він перерахує кошти на монобанківську картку № НОМЕР_4 , але в якій сумі вони відразу не оговорювали, котрі він в подальшому повинен був вивести на інші рахунки, за що ОСОБА_7 пообіцяв йому матеріальну винагороду. ОСОБА_7 в холі ТРЦ «Dmart», через термінал поповнив його банківську картку монобанку, яку він йому продиктував, на яку саме суму він не бачив, так як за діями ОСОБА_7 не слідкував, при цьому картка монобанку знаходилася в нього. Він не дочекавшись, коли ОСОБА_7 перерахує кошти на іншу банківську картку вийшов з ТРЦ «Dmart», та зник з поля його зору. Після чого він зайшов в додаток монобанку та з`ясував, що ОСОБА_7 перевів на його картку 23000 гривень.

В той же день він перерахував зі своєї банківської картки ОСОБА_8 12000 гривень на банківську картку Приват Банку № НОМЕР_5 своєї дівчини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Решту коштів він зняв в банкоматах м. Кам`янське, та витратив на особисті потреби. 02.02.2023 року він перестав брати слухавку від ОСОБА_7 , щоб він не зміг його знайти. В такий спосіб він хотів позичити гроші у потерпілого, але коли той відмовився, він вирішив втекти. Але згодом зібрав всю суму і повернув потерпілому навіть більше, він повернув потерпілому 26000,00 грн. замість 23000,00 грн. Кається що так сталося, в той час знаходився в дуже скрутному становищі, просив призначити покарання не пов`язане в позбавленням волі.

IV. Позиція сторони захисту.

Захисник заперечувала винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - шахрайство, не зважаючи на те, що обвинувачений визнав свою вину, вона вважає, що його дії не є шахрайськими, оскільки шахрайство це заволодіння майно шляхом обману, або зловживання довірою. Згідно до практики ВСУ, обвинувачений не викликав довіру у ОСОБА_10 , і не впевняв його про вигідність зарахування коштів, а саме потерпілий, який хотів незаконно використати ОСОБА_12, сам потерпілий зазначив, що в нього щомісячно було багато таких людей з якими він проводив такі фінансові махінації, він робив так, щоб уникнути сплати податків, не заблокувати свою картку, та ввести в оману фінансовий моніторинг. Тому ОСОБА_10 використав ОСОБА_12 саме з корисливих мотивів. Постанова пленуму зазначає, що у разі заволодіння майном, правопорушник повинен мати намір це зробити, а ОСОБА_11 не мав такого наміру. Обвинувачений ОСОБА_11 хотів взяти кошти в борг, через те що він перебував у скрутному становищі, а потім повернути, що підтверджується показами свідка, та обвинуваченого. Ці обставини підтвердив потерпілий, а саме що ОСОБА_11 хотів повернути гроші, і не одноразово дзвонив щоб їх повернути. Коли ОСОБА_11 зібрав необхідну суму, ОСОБА_10 відмовився від отримання своїх коштів, і попросив на 3000 грн. більше. Через деякий час ОСОБА_11 повернув йому необхідну збільшену суму, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи. Таким чином пояснення ОСОБА_12 що він хотів взяти в борг ці гроші, не спростовані стороною обвинувачення, оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 могли розмовляти про це під час дороги до ТРЦ «Dmart», тому що вони були тільки в двох. Ніщо не перешкоджало обвинуваченому дочекатись поки ОСОБА_10 внесе всю суму і тоді втекти. Також сторона обвинувачення зазначала, що вона лише підозрює ОСОБА_12 в шахрайстві. ОСОБА_11 позитивного характеризується за місцем мешкання, за попереднім вироком, ОСОБА_11 виконував усі свої обов`язки, а іспитовий термін закінчився у вересні 23 року. Вважаю що між потерпілим та обвинувачений був укладений усний договір позики, і він виконав усі умови, а саме повернув кошти, та доплатив винагороду. Тому вважає у ОСОБА_12 відсутній склад правопорушення - шахрайство.

V. Дослідженні докази на підтвердження встановлених судом обставин.

V.І. Пояснення потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідання суду пояснив, що він займаюся арбітражем (купує електронний долар та перепродає його по дорожчій ціні) на платформі «Віnаnсе» приблизно з травня 2022 року. Для цього він шукає людей з банківськими картами щоб здійснювати перекази, бо через сою картку він це робити не може, оскільки це перевищую банківські ліміти. Таких людей він знаходить через соціальні мережі «Інстаграм», або звертається до людей, яких знає особисто. Одним із таких людей, банківську картку якого він використав, був обвинувачений ОСОБА_12 , з яким він познайомився особисто приблизно три місяці потому, під час того як клав кошти на « іВох ». Він звернувся до нього з проханням підзаробити, на яке він відповів, що можу допомогти йому з цим питанням. Вони домовилися в подальшому зв`язатися через «Телеграм» і домовитися про умови нашої співпраці. Першого разу, а саме 04.01.2023 року він через «іВох», який розташований на проспекті Свободи 37 в ТРЦ « Dmart », поклав приблизно 90 тисяч гривень на банківську картку ОСОБА_14 , номер картки № НОМЕР_4 в його присутності, після чого він за його вказівкою перевів їх на платформу «Віnаnсе» на його особистий акаунт, через свій мобільний телефон за допомогою застосунку «Монобанк», за що він заплатив обвинуваченому 100 грн. готівкою. Операцію виконали успішно і вони розійшлись. Наступного разу, а саме приблизно через місяць вони з ОСОБА_15 повторили вказані дії, все також пройшло успішно.

02.02.2023 року він та його товариш ОСОБА_16 , приблизно об 11 год. 00 хв. зустрілися з ОСОБА_15 на площі Свободи та намагалися покласти кошти в касі банку, але у обвинуваченого не було паспорту і вони не змогли цього зробити, тому пішли в ТРЦ «Dmart» на проспекті Свободи 37 для того щоб здійснити раніше вказані дії через «іВох». Він почав класти гроші на банківську картку обвинуваченого ОСОБА_14 , оскільки « іВох » дозволяє класти лише 5 тисяч гривень за один раз, він неодноразово повторював цю операцію. Весь цей час обвинувачений стояв біля нього та поводив себе дивно. Після того як він поклав на картку обвинуваченого 23 тисячі гривень, обвинувачений ОСОБА_11 різко розвернувся та почав тікати в бік машини марки «КІА» білого кольору, держ. номер НОМЕР_6 , останні букви він не бачив, яка стояла біля ТРЦ «Dmart» та сів у неї. Він з товаришем ОСОБА_16 почали його наздоганяти. Піскар відкрив задні двері машини в яку сів обвинувачений ОСОБА_11 та сказав йому « ОСОБА_17 ». ОСОБА_11 вийшов, почав бігати від них в сторону капоту машини та втік через сквер на іншу сторону вулиці. Він відразу звернувся до поліцію де написав заяву на ОСОБА_12. Через декілька днів йому зателефонував адвокат та просив забрати заяву, і повідомив, що ОСОБА_11 може повернути частину коштів, на що він відмовився та сказав, що йому потрібна вся сума відразу и на додаток ще три тисячі гривень. Згодом йому знову зателефонував адвокат та повідомив, що ОСОБА_11 має всю суму і може йому повернути. Дійсно йому повернули 26000,00 грн., тому він не має претензій до обвинуваченого, та вважає, що покарання йому слід призначити на розсуд суду.

V.ІІ. Пояснення свідків.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду пояснив, що він є товаришем потерпілого ОСОБА_6 , в той день 02.02.2023 року він зі своїм товаришем був біля А-Банку, де зустрів обвинувачено ОСОБА_12, який повідомив, що чекає ОСОБА_18 , вони зайшли до відділення, але почалась тревога і вони вийшли, потім під`їхав ОСОБА_19 і вони з обвинуваченим ОСОБА_20 поїхали в ТЦ ДМарт, а він з товаришем пішов туди пішки, коли він прийшов в ТРЦ «Dmart», то побачив, що ОСОБА_21 перебував в приміщенні ТРЦ « Dmart », що в м. Кам`янському, по пр. Свободи, буд. 37 . ОСОБА_21 клав грошові кошти на картку обвинуваченого ОСОБА_14 поступово, так як всю суму «іВох» не приймав, а лише по 5 000 грн. за один платіж. ОСОБА_12 весь час поводив себе дивно та весь час не знаходив собі місця. Коли ОСОБА_21 перерахував грошові кошти у розмірі приблизно 20000 грн., ОСОБА_12 почав відходити з приміщення ТРЦ «Dmart», та почав комусь телефонувати, ОСОБА_21 перерахував ще 3000 грн. і ОСОБА_12 зненацька почав бігти, і в цей час під`їхав автомобіль білого кольору, типу хетчбек, марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_7 , в яку ОСОБА_12 одразу сів. Він підійшов до автомобіля, і до нього одразу підбіг ОСОБА_21 , він сказав обвинуваченому щоб він виходив з авто, і він вийшов. ОСОБА_11 почав кричати на них привертати до себе увагу, почав кричати що зараз викличе поліцію, після чого одразу побіг у бік проїжджої частини, на іншу частину вулиці. Він залишився біля автомобіля, після чого з автомобіля вийшов чоловік з пасажирського місця, який почав запитувати у них «що сталося?», повідомив, що йому зателефонував ОСОБА_11 а попросив під`їхати в можна заробити гроші, після чого він пішов до ТЦ, а водій почав від`їжджати. Вони з ОСОБА_22 сіли в його автомобіль та почали шукати ОСОБА_12 ОСОБА_15 в подвір`ях по вулиці де вони знаходились, а коли це не дало ніякого результату ОСОБА_21 звернувся в поліцію. Також підтверджує, що з ним проводились різні слідчі дії.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду пояснила, що вона є дівчиною обвинуваченого ОСОБА_4 , з яким вони разом мешкають, наприкінці січня 2023 року ОСОБА_23 працював не офіційно і йому затримували зарплату, вона в цей час не працювала і вони сиділи без грошей, їй ОСОБА_11 повідомив, що він знає в кого можна позичити грошей. 02.02.2023 року ОСОБА_23 пішов по справах, а згодом їй зателефонував і сказав що знайшов гроші і відправив їй на карту десь близько 12000,00 грн., він цими грошима погасив кредит, звідки він взяв ці гроші він не пояснював, сказав що позичив а у кого і скільки не казав. Також підтвердила, що з нею проводили різні слідчі дії.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що він давно знайомий з ОСОБА_4 , так як він жив неподалік від нього, та вони часто бачились та гуляли в дитинстві у дворі. Час від часу вони спілкувались по мобільному телефону та в соціальних мережах. 02.02.2023 року у першій половині дня він випадково зустрів ОСОБА_25 біля А-Банку, ОСОБА_23 там чекав потерпілого ОСОБА_26 . Коли під`їхав потерпілий ОСОБА_19 , ОСОБА_11 сів до нього в автівку, та вони поїхали в ТРЦ «Dmart», а він залишився чекати роботодавця. Коли до нього під`їхав роботодавець та запропонував в ОСОБА_27 перекрити кришу, але ще був потрібен один чоловік, тому вони поїхали в ТРЦ «Dmart», щоб запропонувати Малому підробіток. Коли вони під`їхали до ТРЦ «Dmart», то побачили, як ОСОБА_23 разом з потерпілим ОСОБА_28 та ще якимось хлопцем клали гроші в айбоксі, але через деякий час ОСОБА_23 вибіг з ТЦ та сів в їх машину. Хлопці з якими він клав гроші підійшли до машини та сказали йому вийти з машини, і він вийшов з машини та почав тікати. Також підтвердив, що з ним проводились слідчі дії.

V.ІІІ. Результати процесуальних дій органу досудового розслідування, якими зафіксовано вчинення обвинуваченим злочину.

В судовому засіданні досліджено:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000162 від 03.02.2023 року, відповідно до якого зареєстровано заяву ОСОБА_6 , з якої слідує, що 02.02.2023 приблизно о 11.00 год. чоловік на ім`я ОСОБА_15 , шляхом зловживання довірою, заволодів грошовими коштами потерпілого, які останній поклав на картку банку "Монобанк" № НОМЕР_4 , який розташований в ТРЦ « Dmart » за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи буд. 37 , після чого чоловік на ім`я ОСОБА_15 втік від потерпілого, чим заподіяв останньому майнової шкоди (а.с. 1 т. 2);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 02.02.2023 року в якій потерпілий ОСОБА_6 просить прийняти міри до ОСОБА_14 , який 02.02.2023 року об 11.10 год. в ТРЦ «Dmart» розташованого за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи буд. 37, шляхом зловживання довірою, заволодів грошовими коштами потерпілого, які останній поклав на картку банку "Монобанк" № НОМЕР_4 , (а.с.7 т. 2);

- протоколом огляду місця події від 02.02.2023 року з доданими до нього фотознімками, в ході якого було оглянуто зовні та всередині де розташовані платіжні термінали та банкомати, ТРЦ «Dmart» розташованого за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи буд. 37 (а.с.8-10 т.2);

- постановою про визнання потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 (а.с.12 т.2);

- протоколом огляду предмету від 04.02.2023 року, згідно якого предметом огляду є фіскальні чеки у кількості 5 (п`ять) штук, з платіжного терміналу «іВох», що розташований за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи, буд. 37 в приміщенні ТРЦ «Dmart» які працівникам поліції добровільно надав потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на яких відображено вид операції, форма оплати, суми поповнення, номер мобільного телефону, № квитанції, код операції, найменування отримувача, найменування банку статус та номер служби НОМЕР_8 терміналу (а.с.22-24 т.2), які Постановою слідчого від 04.02.2023 року визнані речовим доказом у кримінальному провадження (а.с.25-26 т.2);

- виписка з банківської картки обвинуваченого ОСОБА_4 від 06.02.2023 року, на якій відображено рух коштів на картці обвинуваченого, на яку було зараховано кошти по 5000,00 грн. 02.02.2023 року 4 трансакції та 3000,00 грн. одна трансакція (а.с.44-47 т.2)

- протоколом огляду предмета від 06.02.2023 року, згідно якого предметом огляду є виписка з банку «Монобанк», яку 06.02.2023 працівникам поліції добровільно надав ОСОБА_4 , з якої вбачається, що Клієнтом є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_9 , номер документа НОМЕР_10 від 16.08.2018 p., орган що видав документ -1220, адреса реєстрації - АДРЕСА_1 , рахунок № НОМЕР_3 , за період з 01.02.2023 по 06.02.2023, сума витрат становить 23590 грн., сума зарахувань становить 23700 грн., також вказана виписка мітить п`ять зарахувань через термінал ІВОХ у період з 11.09 год. по 11.15 год. Перші чотири зарахування по 5 000 грн., останнє п`яте зарахування 3 000 грн., після цього, о 11.42 год. на картку яка закінчується на останні чотири цифри 3827 було перераховано грошові кошти у розмірі 12 000 грн., також у період з 11.42 год. по 14.59 год. наявні списання грошових коштів у різних сумах (а.с.48 т.2), яка Постановою слідчого від 06.02.2023 року визнані речовим доказом у кримінальному провадження (а.с.49-50 т.2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2023 року, з фотознімками до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_29 серед пред`явлених для впізнання осіб, впізнав під № 4 зліва направо раніше малознайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , якому 02.02.2023 року його знайомий ОСОБА_21 перераховував грошові кошти через платіжний термінал « іВох » в приміщенні ТРЦ « Dmart », що за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи, буд. 37 , для того, щоб ОСОБА_15 перерахував кошти на особистий кабінет платформи «BINANCE» ОСОБА_30 через свою банківську картку, а за це ОСОБА_15 повинен був отримати 500 грн.. Впізнає його за загальними рисами обличчя, чоловік звичайної зовнішності, на вигляд приблизно 18-20 років, зростом приблизно 170 см, худорлявої статури, волосся світле, середньої довжини, губи звичайні. Під № 4 знаходиться ОСОБА_4 (а.с.62-66 т.2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2023 року, з фотознімками до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених для впізнання осіб, впізнав під № 1 зліва направо раніше знайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , якому 02.02.2023 року він перераховував грошові кошти через платіжний термінал в приміщенні ТРЦ « Dmart », що за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи, буд. 37 , для того, щоб ОСОБА_15 перерахував кошти на його особистий кабінет платформи «Віnаnсе» через свою банківську картку, а за це ОСОБА_15 повинен був отримати 500 грн. Впізнає його за загальними рисами обличчя, чоловік звичайної зовнішності, на вигляд приблизно 18-20 років, зростом приблизно 170 см, худорлявої статури, волосся світле, середньої довжини, губи звичайні. Під № 1 знаходиться ОСОБА_4 (а.с.67-72 т.2);

- протоколом огляду предмета від 16.02.2023 року за участю свідка ОСОБА_16 , відповідно до якого, предметом огляду є оптичний диск № 38-3069 формату DVD-R «Digital» 4.7 GB із відеозаписами з камер спостереження розташованих у приміщенні та біля приміщення ТРЦ « Dmart » по пр. Свободи, буд. 37 у м. Кам`янське , на якому мається 1 файл: ch02_0334.mp4 на якому зображено, при яких обставинах обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення та фото таблицею до нього на яких свідок ОСОБА_16 впізнає обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 та себе, які біля комп`ютеризованого апарату здійснюють певні операції (а.с.73-80 т.2), який Постановою слідчого визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадження (а.с.82-82 т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2022 року з проведеною відеозйомкою на відеокамеру Panasonic FM HD, за участю потерпілого ОСОБА_6 , який на місці вчинення злочину в приміщення ТРЦ « DMART » по пр. Свободи, буд. 37 у м. Кам`янське, Дніпропетровської області , показав та пояснив обставини скоєного кримінального правопорушення відносно нього, яке мало місце 02.02.2023 року обвинуваченим ОСОБА_4 , що було зафіксовано на відео та диск долучено до матеріалів справи та досліджені судом (а.с. 88-92 т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2022 року з проведеною відеозйомкою на відеокамеру Panasonic FM HD, за участю свідка ОСОБА_24 , який на місці вчинення злочину в приміщення ТРЦ « Dmart » по пр. Свободи, буд. 37 у м. Кам`янське, Дніпропетровської області , показав та пояснив обставини скоєного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , яке мало місце 02.02.2023 року обвинуваченим ОСОБА_4 , що було зафіксовано на відео та диск долучено до матеріалів справи та досліджені судом (а.с. 112-116 т.2);

- протокол тимчасового доступу до речей та документів, проведений на підставі Ухвали суду № 208/1080/23, провадження № 1-кс/208/271/23, в ході якого було вилучено інформацію наявну в АТ «Універсалбанк» в електронному вигляді, що записана на оптичному носії (а.с.118-123 т.2);

- протокол тимчасового доступу до речей та документів, проведений на підставі Ухвали суду № 208/1080/23, провадження № 1-кс/208/271/23, в ході якого було вилучено інформацію наявну в АТ КБ «Приват Банку», в електронному вигляді, що записана на оптичному носії (а.с.124-131 т.2);

Частиною 1, пунктами 1, 4 ч. 2 ст. 87 КПК передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Суд з урахуванням досліджених доказів, приходить до висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому Кримінально процесуальним кодексом України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодними іншими доказами, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, підтверджують встановлені судом обставини та дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення наведених у вироку, є доведеною у повному обсязі.

VІ. Мотиви суду призначення покарання.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, перевіривши їх за критеріями належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов до таких висновків.

Наведені в матеріалах справи докази з точки зору їх належності та допустимості, узгоджуються між собою, та підтверджують пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення, у своїй сукупності, з врахуванням визнання останнім в тому числі пред`явленого йому обвинувачення вцілому.

Достовірність зазначених доказів, досліджених під час судового розгляду обвинуваченим та його захисником не заперечувалося.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 , правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України, а саме: як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Суд наголошує на тому, що всі досліджені судом докази визнаються і оцінюються судом як належні та допустимі, а тому суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке з огляду на положення ст. 12 КК України віднесено до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше вчиняв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 КК України, на час вчинення скоєння злочинів має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість (а.с.37-44 т.2), на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, не працював, а тому виходячи із доведених перед судом обставин, має постійне місце мешкання, перебуває на обліку у лікаря нарколога КНП КМР «Міська лікарня № 1» з 2019 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психоактивних речовин зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с.39 т.2), його побутову характеристику (а.с.35 т.2), що майно потерпілому ОСОБА_6 відшкодовано в повному обсязі у розмірі 23000,00 грн., а також за вимогою потерпілого додатково сплачено потерпілому ще 3000 гривень, як моральна шкода, що підтверджено самим потерпілим під час судового розгляду. Щодо пом`якшувальних обставин, то судом враховується визнання ОСОБА_4 своєї вини за пред`явленим обвинуваченням, щире каяття та відшкодування шкоди в повному обсязі. Щодо обтяжуючих обставин, то згідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжкого злочину, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , яка раніше судимий, на час скоєння злочинів має непогашену в передбаченому законом порядку судимість, є особою раніше судимим за корисний злочин, тобто є такою що схильний до вчинення злочину, висновків для себе не робить, на шлях виправлення не стає, а тому з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, з урахуванням вимог ст.ст. 4,5 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченим нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

VІІ. Підстави для задоволення цивільного позову.

У кримінальному провадженні потерпілому ОСОБА_6 , завдано майнову шкоду на суму 23000 гривень 00 копійок, яка відшкодована обвинуваченим ОСОБА_4 у розмірі 26000 гривень 00 копійок, з врахуванням вимог потерпілої особи щодо моральної шкоди 3000 гривень. В межах кримінального провадження потерпілим, ні на стадії досудового розгляду, ні під час судового розгляду, цивільний позов не заявлено. Та повідомлено під час судового засідання щодо відсутності будь-яких майнових і немайнових претензій до обвинуваченого.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Так як наразі відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України, суд вважає, що підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, не має.

Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів, вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- фіксальні чеки у кількості 5 (п`ять) штук, з платіжного терміналу ІВОХ, (а.с.22-24 т.2),

- виписка з банку «Монобанк», яку 06.02.2023 працівникам поліції добровільно надав ОСОБА_4 (а.с.48 т.2),

- оптичний диск № 38-3069 формату DVD-R «Digital» 4.7 GB із відеозаписами з камер спостереження розташованих у приміщенні та біля приміщення ТРЦ « Dmart » по пр. Свободи, буд. 37 у м. Кам`янське , (а.с.73-80 т.2),

зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1