Справа № 462/5140/24
провадження 1-кс/462/1185/24
У Х В А Л А

26 червня 2024 року слідча суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представниці скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 17.06.2024 року,

встановила:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення та визнати незаконні дії слідчого. Скарга мотивована тим, що 17.06.2024 ОСОБА_3 подавала у ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області заяву від імені ОСОБА_4 про кримінальний злочин, щодо вчинення злочину за ст. 356 КК України. Однак до цього часу відомості про кримінальне правопорушення не внесені до ЄРДР, а розслідування не розпочато. Така бездіяльність Залізничного райвідділу поліції суперечить вимогам КПК України. У зв`язку з вищенаведеним просить скаргу задоволити.

В судовому засіданні представниця скаржника скаргу підтримала та просила таку задоволити.

ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду скарги, не забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, що на переконання суду, не перешкоджає розгляду скарги у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.

На запит слідчої судді щодо витребування інформації за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 17.06.2024 та матеріалів кримінального провадження, то такої станом на день розгляду скарги суду не представлено.

Дослідивши наявні матеріали скарги, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Як встановлено слідчою суддею із матеріалів скарги, 17.06.2024 ОСОБА_4 звернувся до ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести до ЄРДР повідомлення про вчинення злочину, а саме незаконне володіння та експлуатацію ОСОБА_5 земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить до державної власності лише у власних цілях, так як ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , встановила на вищевказаній земельній ділянці паркан, який перешкоджає іншим мешканцям малоквартирного будинку користуватися належною їм прибудинковою територією.

Всупереч ст. 214 КПК України жодних відомостей щодо результатів розгляду поданої ОСОБА_4 заяви від 17.06.2024 уповноваженими особами ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області заявнику надано не було.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Беручи до уваги, що відомості за результатами розгляду прийнятої ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області заяви ОСОБА_4 від 17.06.2024 станом на день розгляду скарги в матеріалах відсутні, матеріали провадження слідчій судді не представлено, відтак можливість перевірити та встановити всі обставини, викладені скаржником у скарзі, у слідчої судді відсутня, в свою чергу ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області не представлено доказів на спростування тверджень скаржника.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Враховуючи зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги в суді, відомості із заявиОСОБА_4 від 17.06.2024 не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розслідування не розпочиналось.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання протиправними дій слідчого.

Оскільки у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання бездіяльності, то у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, суд

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області вжити заходів щодо розгляду заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 17.06.2024р.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвли складено 27.06.2024.

Слідча суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали міститься в матеріалах справи №462/5140/24. Ухвала 26.06.2024 набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Слідча суддя: ОСОБА_1