Справа № 302/364/24
У Х В А Л А

(у повному обсязі)

02.04.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор- ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000005 від 03.01.2024 за клопотанням прокурора Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, з базовою середньою освітою, особи з інвалідністю другої групи, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 подала суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , яке обґрунтовує так.

У провадженні Міжгірського районного суду перебуває кримінальне провадження № 0000005 про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 121 ч. 1 КК України.

Згідно із обвинувальним актом встановлено, що 31.12.2023, близько 06.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли в процесі вживання спиртних напоїв та ревнощів, затіяв сварку із своєю співмешканкою ОСОБА_7 . У ході сварки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, в присутності малолітньої дитини співмешканки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній, умисно наніс не менше двох ударів кулаком правої руки в живіт, від яких ОСОБА_7 присіла на ліжко спальної кімнати. Надалі, продовжуючи свої злочинні дії на спричинення тілесних ушкоджень, на протязі дня 31.12.2023 близько 14.00 год. та 22.00 год. ОСОБА_4 умисно наніс один удар кулаком руки в живіт та два удари кулаком руки в живіт. Надалі, біля 00.00 год. вже 01.01.2024, умисно наніс три удари кулаком руки в живіт, у той час, як потерпіла лежала на ліжку та не чинила будь-який опір через важкий стан здоров`я. Після цього, в другій половині дня 01.01.2024, зрозумівши можливі наслідки та важкий стан здоров`я потерпілої, направився до пункту надання екстренної медичної допомоги АДРЕСА_3 та повідомив про поганий стан потерпілої, після чого останню було госпіталізовано до Міжгірської районної лікарні, де ОСОБА_7 , не приходячи до тями, 03.01.2024 померла.

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи №2-м від 05.02.2024 тілесні ушкодження у вигляді: розриву селезінки; крововиливів в брижу тонкого та товстого кишечника, сальник, зовнішню стінку тонкого кишечника, жирову клітковину правої та лівої нирок, круглу зв`язку печінки та жовчний міхур; крововиливів у підшкірно-жирову клітковину передньої стінки черева в проекції пупка, підшкірно-жирову клітковину у проекції 8-11 ребра справа; множинних синців на шкірних покривах тулуба та кінцівок.

Тілесні ушкодження у вигляді: розривів селезінки, крововиливів у брижу тонкого та товстого кишечника, сальник, зовнішню стінку тонкого кишечника, жирову клітковину правої та лівої нирок, круглу зв`язку печінки та стінку жовчного міхура виникли прижиттєво і кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3 (л,о) і не мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті її.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок гострого геморагічного некрозу підшлункової залози, що ускладнився розвитком шоку, який і став безпосередньою причиною смерті її. Дана причина смерті підтверджується наявністю крововиливу під капсулу та в строму підшлункової залози, згладженістю її дольчатої будови, набряком легень та речовини головного мозку та даними додаткової судово-гістологічної експертизи. Дана причина смерті потерпілої підтверджується і висновком комісійної судово-медичної експертизи №14 від 12.03.2024, за яким смерть ОСОБА_7 настала внаслідок гострого геморагічного некрозу підшлункової залози, що ускладнився розвитком шоку, який і став безпосередньою причиною смерті, ї, тому, тілесні ушкодження виявлені на її трупі не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на шкірних покривах тулуба та кінцівок, крововиливів у підшкірно-жирову клітковину передньої стінки черева в проекції пупка, підшкірно-жирову клітковину у проекції 8-11 ребра справа, є прижиттєвими, стосовно живих осіб згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як ЛЕГКІ, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я і не знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті її.

Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах верхньої, середньої, нижньої третини правої гомілки по передній поверхні, нижньої третини внутрішньої поверхні правого передпліччя, середньої третини правого передпліччя по зовнішній поверхні та середньої третини правого плеча по внутрішній поверхні виникли від дії тупих твердих предметів по механізму стиснення, якими могли бути пальці рук сторонньої особи, а тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки, крововиливів в брижу тонкого та товстого кишечника, сальник, зовнішню стінку тонкого кишечника, жирову клітковину правої та лівої нирок, круглу зв`язку печінки та жовчний міхур, у підшкірно-жирову клітковину передньої стінки черева в проекції пупка, підшкірно-жирову клітковину у проекції 8-11 ребра справа, синців на шкірних покривах білої лінії черева вище пупка, грудної клітки справа в проекції 4-8-го ребер, грудної клітки зліва в проекції 5-8 го ребер, лівої ключичної ділянки з переходом на передню поверхню лівого плечового поясу, грудної клітки в проекції грудини та у проекції мечоподібного відростка грудини, грудної клітки справа в проекції 8-11 ребер, грудної клітки зліва в проекції 9-11 ребер, виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак або взуті ноги сторонньої особи.

Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах білої лінії черева више пупка, грудної клітки справа в проекції 4-8-го ребер, середньої третини правого плеча по внутрішній поверхні, синець на шкірних покривах грудної клітки зліва в проекції 5-8 го ребер могли виникнути 31.12.2023.

Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах лівої ключичної ділянки з переходом на передню поверхню лівого плечового поясу, грудної клітки в проекції грудини та у проекції мечоподібного відростка грудини, грудної клітки справа в проекції 8-11 ребер, грудної клітки зліва в проекції 9-11 ребер та синців нижньої третини правого передпліччя, та правої гомілки могли виникнути 01.01.2024.

Враховуючи характер, локалізацію наявних тілесних ушкоджень у трупа ОСОБА_7 та дані обставин справи, в момент отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитись як у вертикальному так і в горизонтальному, або близьких до них положеннях та враховуючи локалізацію та велику кількість ушкоджень (не менше 8 нанесених ударів), які розташовані по різним частинам тулуба та кінцівок, окрім тілесних ушкоджень у вигляді синців на шкірних покривах верхньої, середньої, нижньої третини правої гомілки по передній поверхні, нижньої третини зовнішньої поверхні правого передпліччя, середньої третини правого плеча по внутрішній поверхні, які виникли в результаті прикладання сили у вигляді стиснення, якими могли бути пальці рук сторонньої особи.

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Колочава, Міжгірського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта базова середня, непрацюючий, не одружений, раніше не судимий, особа з інвалідністю 2 групи (загальне захворювання), якому 04.01.2024 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України та 22.03.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Міжгірського райсуду від 04.01.2024 стосовно останнього обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю та покладено наступні обов`язки : прибувати по першому виклику до СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури та суду на визначений день та час; заборонити покидати житлове приміщення за місцем свого проживання АДРЕСА_1 ; утримуватися від спілкування із свідками, експертами, спеціалістами та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали до 03.03.2024 продовжувався ухвалою слідчого судді суду від 29.02.2024 до 04.04.2024 включно.

Прокурор наголошує, що для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховатися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини іншим чином через своїх рідних, знайомих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення є необхідність у обранні стосовно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор зауважує, що на даний час існують ризики порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема :

- ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнути покарання може переховуватися від органу досудового розслідування. Так, на сьогоднішній день в країні оголошено воєнний стан, частина території держави знаходиться під окупацією ворога та не контролюється Україною. Останній, може переховуватися на вказаних територіях, пересікти кордон з іншою державою, оскільки є інвалідом 2 групи загального захворювання і не має обмежень щодо перетину державного кордону України ;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений, перебуваючи без заходів забезпечення кримінального провадження і покладених на нього процесуальних обов`язків, може незаконно впливати на експертів, спеціалістів, а також потерпілого, свідків, які безпосередньо проживають у тому ж населеному пункті, що і обвинувачений шляхом умовлянь, залякувань, погроз, не виключаючи підкупу останніх, з метою відмови їх від показань, зміни показань.

- ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, вчинений ОСОБА_4 злочин передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що відповідно до ст. 181 ч. 1 КПК України домашній арешт є запобіжним заходом, який полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби і якраз більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор також вважає, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також, запобігання вказаним ризикам, які на даний час існують, є необхідність у обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Прокурор внесене до суду клопотання в судовому засіданні підтримала та просила таке задовольнити. Крім того, вона підтвердила, що ОСОБА_4 належно виконував своїх обов`язки, які були покладені на нього ухвалами слідчого судді, та здав свої паспорти слідчому.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник -адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак не погоджувалися з прокурором щодо його часу, який запропонувала прокурор. Захисник висловив прохання не встановлювати цілодобовий домашній арешт, а натомість встановить його з 23 год вечора до 07 год ранку, обґрунтовуючи позицію таким: в резолютивній частині клопотання прокурора відсутня вказівка на цілодобовий домашній арешт, обвинувачений належним чином виконував обов`язки, які були покладені на нього ухвалами слідчого судді, на утриманні в обвинуваченого перебувають двоє малолітніх дітей, яких необхідно забезпечувати всім необхідним та доглядати.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора, просив встановити обвинуваченому домашній арешт цілодобово, адже він проживає сам та побоюється за свою безпеку.

Оцінивши зміст клопотання та обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , заслухавши позицію прокурора, сторони захисту, потерпілого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 слід задовольнити частково з таких підстав.

Частиною 3 ст.315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду та органу досудового розслідування, суд враховує, що внаслідок суспільно небезпечних дій обвинуваченого, у сукупності із тяжкістю покарання, враховуючи ту обставину, що на сьогоднішній день в країні оголошено воєнний стан, частина території держави знаходиться під окупацією ворога та не контролюється Україною, при цьому обвинувачений є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання і не має обмежень щодо перетину державного кордону України, є об`єктивні підстави вважати, що він може переховуватися від суду та органу досудового розслідування, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому кримінальне правопорушення.

Отже, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує.

При встановленні наявності ризику впливу обвинуваченим на експертів, спеціалістів, а також потерпілого, свідків, які безпосередньо проживають у тому ж населеному пункті, суд враховує, що потерпілий і свідки є односельцями обвинуваченого, такі є недопитані в залі судового засідання, а відтак обвинувачений може здійснювати вплив на потерпілого, свідків, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.

Отже, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує.

Водночас, суд не погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже прокурором не обґрунтовано, яким саме «іншим чином» ОСОБА_4 може чи буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Щодо часу домашнього арешту, який і став предметом спору сторін кримінального провадження, то суд виходить з того, що сторона обвинувачення не довела необхідність у цілодобовому домашньому арешті, не зазначила необхідність встановлення такого цілодобово у резолютивній частині клопотання, а доводи сторони захисту знайшли підтвердження. Крім того, ухвалами слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.01.2024, 29.02.2024 року встановлено та продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, проте суд бере до уваги, що з того часу дії ОСОБА_4 перекваліфіковані з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.121 КК України.

Судом розглядалась можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, але враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, ту обставину, що обвинувачений ніде не працює, суд вважає, що відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також суд бере до уваги, що прокурором доведено : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю із забороною покидати житлове приміщення за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 год 00 хв вечора до 07 год 00 хв ранку з покладенням іншим процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Згідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Строк дії ухвали суддя визначає з урахуванням положень ст.181 ч.6 КПК України, та з урахуванням того, що слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ухвалами від 04.01.2024 та 29.02.2024 обирала та продовжувала запобіжний захід у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого до 03.03.2024 і до 04.04.2024 відповідно. Тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю строком на 60 днів.

Керуючись ст. 371, 372, 376, 331, 315, 193, 194, 196, 177, 178, 181 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задоволити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю строком на 60 днів з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 таких обов`язків:

- прибувати по першому виклику до СВ ВП № 2 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області, Міжгірського відділення Хустської окружної прокуратури та суду на визначений день та час;

- заборонити покидати житлове приміщення за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у такий період доби: з 21 год 00 хв вечора до 07 год 00 хв ранку наступної доби;

- утриматися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали з 02.04.2024 до 31.05.2024 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати для виконання керівнику ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, відповідно до вимог ст.181 КПК України.

Повний текст ухвали складено 02.04.2024.

Суддя:ОСОБА_1