У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 Справа №607/5234/24 Провадження №1-кс/607/1451/2024

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 , погодженого начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоганнівка Краснодонського району Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням з начальником відділу начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження №0000122 від 16 вересня 2022 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, звернувся до слідчого судді з письмовим клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Як вбачається зі змісту вказаного клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області розслідується дане провадження за підозрою ОСОБА_6 у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Так, ОСОБА_6 , як громадянин України, у відповідності до паспорта НОМЕР_1 , виданого 29.11.2000 року Краснодонським РВ УМВС України в Луганській області, був обізнаний, що згідно з Конституцією, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Також ОСОБА_6 , як уродженець та мешканець Луганської області, а у 2012-2014 рр. - співробітник державної установи - Суходільської виправної колонії № 36 Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області, був поінформований, що з лютого 2014 року президент російської федерації в. путін, а також інші представники влади рф, всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права та вимог п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ та розпочали збройну агресію рф проти України, окупувавши при цьому територію АР Крим, частини Луганської та Донецької областей, в тому числі і м. Суходільськ Довжанського району Луганської області.

Крім того, ОСОБА_6 було відомо, що в подальшому, 24.02.2022 року президент російської федерації в. путін, а також інші представники влади рф, всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права, спланували, підготували і розв`язали широкомасштабне військове вторгнення на територію України.

Окрім цього, ОСОБА_6 був обізнаний, що, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Як працівник пенітенціарної системи України, ОСОБА_6 усвідомлював, що на території Луганської області з квітня 2014 року функціонує псевдодержавне утворення, підконтрольне російській федерації так звана «Луганська народна республіка», яка є стійкою організацією, з чіткою ієрархією та структурою військового типу, що складається з політичного і силового блоків, з розподілом ролей та функцій між її учасниками, встановленими правилами поведінки, обов`язковими для усіх учасників під час підготовки і вчинення терористичних актів, а також, що вона здійснює терористичну діяльність на території України з відома та за вказівкою її керівників.

При цьому ОСОБА_6 , мав достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Луганської області, та був обізнаний, що учасники силового блоку «ЛНР» на території вказаної області, маючи у своєму розпорядженні вогнепальну зброю, важке військове озброєння та техніку, з квітня 2014 року вчиняли акти тероризму, а саме: застосовували зброю, вчиняли вибухи, вбивства людей, захоплювали адміністративні будівлі, заручників, перешкоджали виконанню свого обов`язку співробітникам правоохоронних органів та Збройних Сил України, задіяних у проведенні Антитерористичної операції та Операції об`єднаних сил, знищували військову техніку, чинили інші дії, які створюють небезпеку для життя і здоров`я людей, заподіювали значну майнову шкоду, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, а також з метою насильницької зміни конституційного ладу, меж території і державного кордону України, захоплення державної влади та функціонування незаконної проросійської організації «ЛНР» в порушення порядку, встановленого ст. ст. 2, 73 Конституції України.

Також ОСОБА_6 усвідомлював, що з квітня 2014 року у м. Луганську групами осіб, які здійснювали захоплення адміністративних будівель органів державної влади України та правоохоронних органів на території Луганської області, з метою сприяння насильницькій зміні меж території України, на виконання завдань силового блоку терористичної організації «ЛНР», після незаконного заволодіння зброєю та бойовими припасами із зазначених будівель, утворено ряд підрозділів, що увійшли до силового блоку терористичної організації «ЛНР», зокрема, незаконний правоохоронний орган - так зване «Министерство внутренних дел» та його структурний підрозділ «Управление исполнения наказаний МВД ЛНР», підконтрольний російській федерації.

Надалі ОСОБА_6 , в порушення ст. 65 Конституції України, згідно з якою захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, з метою заподіяння шкоди Україні та сприяння збройній агресії рф, маючи досвід роботи в установах виконання покарань, умисно погодився на пропозицію невстановлених представників окупаційної адміністрації Луганської області та добровільно зайняв, станом на 15.03.2022, на момент набрання чинності Закону України, яким введено кримінальну відповідальність за колабораційну діяльність, посаду так званого «начальника Свердловской исправительной колонии Управления исполнения наказаний Министерства внутренних дел Луганской народной республики», за адресою: АДРЕСА_2 , в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області.

Для виконання поставлених окупаційною адміністрацією та державою-агресором завдань, ОСОБА_6 був забезпечений форменим одягом із знаками розрізнення, символікою російської федерації, вогнепальною зброєю, боєприпасами, щомісячною грошовою винагородою у російських рублях та отримав спеціальне звання «полковника внутренней службы».

Як керівник установи виконання покарань, ОСОБА_6 був обізнаний, що після проведення у кінці вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Луганської області псевдореферендуму та прийняття російською федерацією незаконного рішення про приєднання території Луганської області до росії, під видом так званої «Луганської народної республіки», незаконний правоохоронний орган «Управление службы исполнения наказаний МВД ЛНР» був інтегрований до правоохоронної системи рф і з 28.11.2022 став так званим «Управлением Федеральной службы исполнения наказаний россии по ЛНР».

В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, після реорганізації установи виконання покарань, діючи на шкоду Україні та підтримуючи збройну агресію росії, 12.04.2023 добровільно зайняв посаду так званого «начальника Федерального казённого учреждения «Исправительная колония № 5 Управления Федеральной службы исполнения наказаний россии по Луганской народной республике» в новому незаконному правоохоронному органі держави-агресора, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області.

При цьому ОСОБА_7 , в порушення ч.ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, згідно з якими військовий обов`язок громадянина України реалізується шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, усвідомлюючи злочинність своїх дій, діючи на шкоду Україні та забезпечуючи функціонування правоохоронної системи держави-агресора на тимчасово окупованій території Луганської області, умисно керував діяльністю установи виконання покарань, організовував роботу підлеглих співробітників, забезпечував незаконне утримання осіб, засуджених за вчинення кримінальних правопорушень.

Також ОСОБА_6 , умисно діючи на користь держави-агресора, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, як керівник установи виконання покарань незаконного правоохоронного органу, забезпечуючи його злочинну діяльність, здійснював незаконне утримання в «Свердловской исправительной колонии» українських військовополонених - військовослужбовців та поліцейських оборонців заводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які були доставлені у червні 2022 року, після їх утримання в ув`язненні на території Волноваської виправної колонії №120 у с. Оленівці Докучаєвської міської громади Кальміуського району Донецької області, в тому числі: з 06.2022 до 04.02.2023 - оперуповноваженого ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; з 15.06.2022 до 10.06.2023 - військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 Національної гвардії України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; з 10.06.2022 до 06.03.2023 - військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 НОМЕР_4 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; з 15.06.2022 до 06.03.2023 - військовослужбовця в/ч НОМЕР_5 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Отже, ОСОБА_6 у період з 15.03.2022 року до лютого 2024 року, умисно утверджуючи окупаційний режим, добровільно займав посади так званого «начальника Свердловской исправительной колонии Управления исполнения наказаний Министерства внутренних дел Луганской народной республики» та «начальника Федерального казённого учреждения « ІНФОРМАЦІЯ_7 службы исполнения наказаний россии по Луганской народной республике», в незаконних правоохоронних органах, створених державою-агресором на тимчасово окупованій території Луганської області.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

19.02.2024 року громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженцю с. Новоганнівка Краснодонського району Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, шляхом: публікації повідомлення у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр»; публікації повідомлення на офіційному веб - сайті Офісу Генерального прокурора; вручення повідомлення захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються: показаннями свідків - ОСОБА_12 про те, що він бачив у мережі Інтернет публікацію від 17.08.2022, в якій його знайомий ОСОБА_6 бере участь в урочистих заходах як «начальник Свердловской исправительной колонии» на тимчасово окупованій території Луганської області; ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , - колишніх українських військовополонених, які у 2022-2023 рр. утримувалися в «Свердловской исправительной колонии» у тимчасово окупованому с. Валянівське Довжанського району Луганської області, і при цьому її начальником у цей час був ОСОБА_6 ; протоколами слідчих дій: - тимчасового доступу до речей і документів АТ КБ «ПриватБанк» та протоколом їх огляду, згідно з якими вилучено і оглянуто копію паспорта ОСОБА_6 , його фото та дані щодо відкритих рахунків; впізнання за фотокартками свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , згідно з якими вони впізнали ОСОБА_6 як начальника «Свердловской исправительной колонии» у 2022-2023 рр., що знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області; огляду інформації з мережі Інтернет щодо незаконного правоохоронного органу «УИН МВД ЛНР», створеного на тимчасово окупованій території Луганської області, згідно з яким посаду так званого «начальника Свердловской исправительной колонии» займає ОСОБА_6 огляду інформації з мережі Інтернет від 17.08.2022 щодо святкування 65-ї річниці «Свердловской исправительной колонии», згідно з яким її начальником є ОСОБА_6 огляду інформації з мережі Інтернет щодо ОСОБА_6 , згідно з яким він є керівником «Исправительной колонии №5 УФСИН росии по ЛНР» (колишньої Свердловської виправної колонії № 38), розташованої на тимчасово окупованій території Луганської області; іншими матеріалами провадження.

06.03.2024 року підозрюваного оголошено у розшук, здійснення якого доручено співробітникам ГВ ЗНД УСБУ в Тернопільській області.

На даний час підозрюваний ОСОБА_6 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування та суду і знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області.

Таким чином, у провадженні виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , згідно із ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацією майна, та, усвідомлюючи тяжкість покарання, не бажаючи нести відповідальність за своє діяння, на даний час переховується від органу досудового розслідування і суду та може продовжити переховуватись в подальшому. 19.02., 04, 05 та 06.03.2024 ОСОБА_6 , будучи викликаним до слідчого для допиту як підозрюваного, у призначені час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив. Розшук підозрюваного триває, державний кордон України він не перетинав. Повістки про виклики ОСОБА_6 опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, вручені захиснику підозрюваного. Надання правової допомоги ОСОБА_6 , на підставі постанови слідчого та доручення Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 19.02.2024 здійснює адвокат ОСОБА_4 , яка відповідає положенням КПК України щодо захисника у кримінальному провадженні. Таким чином, ОСОБА_6 свідомо переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання за інкримінований йому злочин. Зазначена поведінка ОСОБА_6 з високою долею ймовірності буде продовжуватись і в подальшому під час судового розгляду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час ОСОБА_6 займає посаду так званого «начальника исправительной колонии» в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області. При цьому він, виконуючи свої обов`язки в незаконному правоохоронному органі рф, користується мобільним телефоном, комп`ютерною технікою, видає розпорядчі та інші документи, які мають істотне значення для даного кримінального провадження. Таким чином, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із вказаних речей чи документів;

3) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 постійно перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, з метою продовження своєї злочинної діяльності та ухилення від кримінальної відповідальності. На цей час підозрюваний також займає посаду так званого «начальника исправительной колонии» в незаконному правоохоронному органі рф, створеному на тимчасово окупованій території.

Підставою застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням викладених обставин, жоден більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території Луганської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, у справі «Феррарі Браво проти Італії», не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таке ж тлумачення терміну «обґрунтована підозра» знайшло своє відображення у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «K.F. проти Німеччини».

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчиненого нею злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Також згідно із абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

У відповідності до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на території України запроваджений воєнний стан, строк дії якого на даний час продовжено.

Отже, на підставі викладеного та враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, та зважаючи на відсутність можливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ініціатор клопотання просить таке задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та мотивів, просив таке задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи прокурора та заперечення захисника, слідчий суддя доходить такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 від 06 березня 2024 року, оголошено регіональний, державний, міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку слідчого судді, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, що підтверджується наступними матеріалами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.02.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 з доданою до нього стенограмою від 06.09.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_9 з доданими до нього фототаблицею та довідкою від 06.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 з доданою до нього стенограмою від 17.08.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_8 з доданими до нього фототаблицею та довідкою від 17.08.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 з доданою до нього стенограмою від 05.09.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_10 з доданими до нього фототаблицею та довідкою від 05.09.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 з доданою до нього стенограмою від 29.09.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_11 з доданими до нього фототаблицею та довідкою від 29.09.2023 року; протоколом тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 20.07.2023 року; протоколами огляду від 02.03.2023 року, 29.06.2023 року, 12.02.2024 року та 01.03.2024 року.

Згідно зі ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Отже, оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, характеру вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, того, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області, у зв`язку із чим його оголошено, в тому числі у міжнародний розшук, слідчий суддя доходить переконання про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може й надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно із абз.7 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

За таких обставин, з метою запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , слід обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, задовольнивши клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоганнівка Краснодонського району Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1