ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/7111/23 Провадження 1-кп/636/705/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва обвинувальний акт кримінальному провадженню № 0000931, внесеному 03 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 06 жовтня 2023 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, на території України не зареєстрованого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

Згідно Указу Президента України № 64/2022 - у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" на території України, в тому числі Харківської області введено військовий стан, який введено із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, Указом від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, Указом від 06 лютого 2023 року, затвердженим Законом України від 14 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 01 травня 2023 року, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року №3057-ІХ, затвердженим Законом України від 26 липня 2023 року № 451/2023), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

10 серпня 2023 року ОСОБА_4 у темну пору доби, точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося можливим, в період дії в Україні воєнного стану, прийшов до домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зруйнував дерев`яний паркан і проник на територію вищезазначеного домоволодіння, де шляхом розбиття скла у вікні проник всередину гаражу, виявив 3 електромотори та мідні дроти, після цього, ОСОБА_4 взяв один електромотор в руки, і з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експертизи від 18.10.2023 № СЕ-19/121 -23/23408-ТВ майнову шкоду на загальну суму 620,83 гривень.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 11 серпня 2023 року у темну пору доби, точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося можливим, проник на територію домоволодіння, через заздалегідь частково зруйнований паркан, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та проник до гаражу, через завчасно пошкоджене вікно, де взяв один електромотор в руки після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експертизи від 18.10.2023 № СЕ-19/121-23/23408-ТВ майнову шкоду на загальну суму 496,66 гривень.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 12 серпня 2023 року приблизно 07 год 30 хв, точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося можливим, проник на територію домоволодіння, шляхом заздалегідь частково зруйнованого паркану, яке розташоване за адресою; АДРЕСА_2 та проник до гаражу, через завчасно пошкоджене вікно, та поклав у поліетиленовий мішок білого кольору один електромотор та мідні дроти. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експертизи від 18.10.2023 № СЕ-19/121-23/23408-ТВ майнову шкоду на загальну суму 620,83 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, та добровільно розказав про обставини їх вчинення, як вони викладені вище, а саме, що 10, 11 та 12 серпня 2023 року вчинив крадіжки електромоторів та мідних дротів з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , чим завдав потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду справи за його відсутності. Будь-яких претензій до ОСОБА_4 не має.

За таких обставин справи, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України», «Коробов проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений у ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Мюррей проти Сполученого Королівства» та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану, його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, та його конкретні обставини, дані про особу обвинуваченого, а саме: що він є громадянином України, за місцем проживання характеризується задовільно, має незадовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду власних дій, наявності відчуття жалю за вчинене, розуміння наслідків своїх дій.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень ст. 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, і вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 10-12 серпня 2023 року, тобто до постановлення вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 06 жовтня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, а тому йому необхідно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, і застосувати до нього ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно покласти на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 , в порядку ст. 124 КПК України, на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121 -23/23408-ТВ від 18.10.2023 в розмірі 717,00 гривень.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 17 жовтня 2023 року скасувати.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 06 жовтня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 717,00 (сімсот сімнадцять) гривень.

Скасувати арешт з майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 17 жовтня 2023 року, зазначеного у цьому вироку.

Речові докази:

-жмут мідного дроту, а саме кольорового металу мідь, загальною вагою 6 кг 100 гр. вважати повернутими власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя