Дата документу 26.06.2024
Справа № 334/4176/24
Провадження № 1-кс/334/1323/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000378 від 21.02.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. З ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000378 від 21.02.2024 року за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

До Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали ДВБ НПУ України, згідно з якими невстановлена особа вимагає неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В ході проведення досудового розслідування на виконання доручення слідчого Запорізьким управлінням ДВБ НП України, отримано інформацію, щодо злочинної діяльності групи осіб, а саме службових осіб Територіального сервісного центру МВС України №2342, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які діють за попередньою змовою із цивільними особами - посередниками, систематично вимагають грошові кошти в якості неправомірної вигоди з осіб, які проходять навчання, за успішне складання теоретичного та практичного іспитів в вказаному сервісному центрі.

29.05.2024 року слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено речі і документи, які є речовими доказами, в розумінні ст. 98 КПК України, та як вони є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а саме:

Сейф чорного кольору SR 1 10035924, в якому можуть знаходитись документи, які мають відношення до даного кримінального провадження та грошові кошти отримані в результаті скоєння кримінального правопорушення;

кейс з пістолетом Форт-12Р НОМЕР_1 , два магазини до нього та 9 набоїв;

бланки медичних довідок;

заповнені медичні довідки;

бланки медичних довідок;

заповнені медичні довідки;

оригінал протоколу перевірки транспортного засобу №00731 -00508-23;

чотири печаті з різними маркуваннями;

шкіряна барсетка коричневого кольору з кодовим замком на ній, в якій можуть знаходитись документи, які мають відношення до даного кримінального провадження та грошові кошти отримані в результаті скоєння кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вказані речі мають важливе значення до подальшого досудового розслідування, слідчим винесено постанову про вищевказаних речей речовими доказами.

Слідчий просить накласти арешт на вказані речі, оскільки вони можуть використані як докази в судовому засіданні.

Представником особи, в якої було вилучено майно, адвокатом ОСОБА_4 подано заяву, відповідно до якої він вказує на те, що слідчим було повернуто сейф чорного кольору SR 1 10035924, в якому перебували кошти 54000 грн., 320 доларів США,180 євро; шкіряну барсетку коричневого кольору з кодовим замком на ній з грошовими коштами в розмірі 16500 грн. Просив також не накладати арешт та повернути кейс з пістолетом Форт-12Р НОМЕР_1 , два магазини до нього та 9 набоїв, оскільки зазначені речі не мають відношення до справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного.

Проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000378 від 21.02.2024 року за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

29.05.2024 року слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено речі і документи, які є речовими доказами, в розумінні ст. 98 КПК України, та як вони є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а саме:

1)сейф чорного кольору SR 1 10035924, в якому можуть знаходитись документи, які мають відношення до даного кримінального провадження та грошові кошти отримані в результаті скоєння кримінального правопорушення;

2)кейс з пістолетом Форт-12Р НОМЕР_1 , два магазини до нього та 9 набоїв;

3)бланки медичних довідок;

4)заповнені медичні довідки;

5)оригінал протоколу перевірки транспортного засобу №00731 -00508-23;

6)чотири печатки з різними маркуваннями;

7)шкіряна барсетка коричневого кольору з кодовим замком на ній, в якій можуть знаходитись документи, які мають відношення до даного кримінального провадження та грошові кошти отримані в результаті скоєння кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з положеннями ч.1-ч.3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" і статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що частина вказаних речей, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, а саме :

1)бланки медичних довідок;

2)заповнені медичні довідки;

3)оригінал протоколу перевірки транспортного засобу №00731 -00508-23;

4)чотири печатки з різними маркуваннями.

Інші речі, вилучені під час обшуку: сейф чорного кольору SR 1 10035924; кейс з пістолетом Форт-12Р НОМЕР_1 , два магазини до нього та 9 набоїв; шкіряна барсетка коричневого кольору з кодовим замком - не підлягають арешту, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене слідчим на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, під час обшуку, проведеного 29.05.2024 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вільгельма Піка 6.62.:

1)бланки медичних довідок;

2)заповнені медичні довідки;

3)оригінал протоколу перевірки транспортного засобу №00731 -00508-23;

4)чотири печатки з різними маркуваннями.

В іншій частині вимог відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її отримання безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1