н/п 1-кс/174/175/2024
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2024 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 06.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , вказуючи, що 05.04.2024 до ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що з його квартири АДРЕСА_1 в період з 03.04.2024 по 05.04.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив крадіжку телевізора марки «SATELIT» та грошових коштів з банківської карток № НОМЕР_1 , чим спричинив ОСОБА_5 майновий збиток, сума якого встановлюється.

За вказаним фактом 06.04.2024 внесено відомості до ЄРДР за № 0000081, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

23.04.2024 ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «Infinix» модель «Х6525», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який на підставі ст.98 КПК України визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Просить накласти арешт на тимчасово вилучений у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Infinix» модель «Х6525», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , мотивуючи необхідністю збереження цього речового доказу та проведенням відповідних експертиз, оскільки є реальна загроза приховування, пошкодження, псування та знищення вказаного майна, а його подальше можливе використання позбавить орган досудового розслідування можливості об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на вищевказані обставини та просять його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно з якою просить розгляд справи проводити у його відсутність, проти накладення арешту не заперечує (а.с.29).

Вислухавши слідчого, прокурора, дослідивши письмові матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема є доказом злочину.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно зст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм, слідчий суддя під час досудового провадження накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, яким може бути, зокрема, речовий доказ, з метою збереження цих доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 06.04.2024 до ЄРДР внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування по факту крадіжки грошових коштів, належних ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «Infinix» модель «Х6525», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , за допомогою якого здійснював вхід до мобільного додатку «Приват24» та отримав доступ до грошових коштів потерпілого ОСОБА_5 , які знаходились на його банківській картці, без згоди останнього, даний телефон є тимчасово вилученим майном та визнаний по справі речовим доказом і відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вказаного майна може призвести до його використання, знищення, втрати чи пошкодження, тому з метою забезпечення збереження речового доказу, на вказаний мобільний телефон слід накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Керуючись ст.ст.98,100,131,132,167,168,170-175,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000081 від 06.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений мобільний телефон марки «Infinix» модель «Х6525», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис ОСОБА_1