Справа № 234/6552/21
Провадження № 1-кп/202/511/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000057 від 02.02.2021 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, громадянина України, який має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», протягом тривалого часу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняє психологічне насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої.

Так, 28.11.2020 близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: будинок АДРЕСА_2 , в ході сварки висловлювався в адрес своєї співмешканки ОСОБА_6 нецензурною лайкою, тим самим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

За вказані дії, постановою Краматорського міського суду від 02.12.2020 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 170 гривень 00 копійок.

Продовжуючи свої систематичні дії, 01.12.2020 близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: будинок АДРЕСА_2 , в ході сварки висловлювався в адрес своєї співмешканки ОСОБА_6 нецензурною лайкою, тим самим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

За вказані дії, постановою Краматорського міського суду від 16.02.2021 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 170 гривень 00 копійок.

Далі, продовжуючи свої систематичні дії, 02.12.2021 близько 08 годині, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: будинок АДРЕСА_2 , порушив заборонний припис терміном на 10 діб, а саме заборону перебування в місця проживання постраждалої особи, а саме ОСОБА_6 та контактування з нею.

За вказані дії, постановою Краматорського міського суду від 02.12.2020 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 170 гривень 00 копійок.

Продовжуючи свої протиправні систематичні дії, 02.02.2021 близько 00 години 26 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: будинок АДРЕСА_2 , в ході сварки висловлювався в адрес своєї співмешканки ОСОБА_6 нецензурною лайкою, тим самим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

В результаті вчинення ОСОБА_5 , вказаних умисних систематичних дій, спрямованих на вчинення психологічного насильства, відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № 1454-1455 від 24.03.2021 року у ОСОБА_6 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які утворилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_5 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдавали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам під експертної в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності.

З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_6 ситуація, що досліджується за справою, є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний та фізичний дискомфорт, зумовивши тривалі на інтенсивні психічні та фізичні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій співмешканця ОСОБА_5 , у ОСОБА_6 мають місце тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психічні (моральні) страждання , зміст яких локалізований у межах дослідження ситуації.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, а саме умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.

Захисник у судовому засіданні заявила клопотання закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки на день розгляду кримінального провадження минув встановлений законом трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, заслухавши учасників та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами кримінального провадження, виходить з наступного.

Відповідно до ст.285 ч.1 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За ст.44 Кримінального кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 Кримінального кодексу України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 Кримінального кодексу України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 Кримінального кодексу України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину невеликої, середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до двох років.

Тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 Кримінального кодексу України є закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Частиною 2 п.1 ст.284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, з часу вчинення інкримінованого йому злочину до кримінальної відповідальності не притягувалася, перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, які вказували б на ухилення обвинуваченої від досудового розслідування або суду. Таким чином, судом не встановлено обставин для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що злочин, передбачений ст. 126-1 КК України вчинено у період часу з 28.11.2020 року по 02.02.2021. Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого заявлено 19.03.2024, тобто після спливу трьох років з дня вчинення кримінального правопорушення. Вказане свідчить про наявність підстав, передбачених ст.49 КК України для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений заперечує проти цього (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 Кримінального кодексу України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень, та з моменту його вчинення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 Кримінального кодексу України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, тому підлягає задоволенню, а ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 Кримінального кодексу України, закривши відносно нього кримінальне провадження.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

Оскільки ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, кримінальне провадження щодо неї закриттю, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення судової експертизи в розмірі 2 745, 76 грн., відповідно не підлягають стягненню з ОСОБА_5 та покладаються на державу.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 126-1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 а до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Процесуальні витрати за проведення судової психологічної експертизи в розмірі 2 745, 76 грн. віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріального районного суду м. Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1