Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1951/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 13.05.2024 року обшуку автомобіля «HYUNDAI SONATA», з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_5 , майно.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000666 від 23.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000666 від 23.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні жовтні 2023 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, організували незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, керували такими діями, сприяли його вчиненню порадами та вказівками (час, місце, можливість перетину державного кордону України), наданням засобів (особистого транспортного засобу ОСОБА_5 , яким останній перевіз ОСОБА_7 до ОСОБА_6 в прикордонне місто Ужгород, документів, які б надали можливість ОСОБА_7 перетнути державний кордон України, які повинен був виготовити ОСОБА_6 ), усуненням перешкод (забезпечення безперешкодного пропуску ОСОБА_7 через блок-пости) з корисливих мотивів (отримання за свої послуги з організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України неправомірної грошової винагороди в сумі 4500 доларів США).

Окрім того, у період часу з лютого по 13.05.2024 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, організували незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, керували такими діями, сприяли його вчиненню порадами та вказівками (час, місце, можливість перетину державного кордону України), з корисливих мотивів (отримання за свої послуги з організації незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України неправомірної грошової винагороди в сумі 8000 доларів США (1000 доларів США передплати та 7000 доларів США безпосередньо перед перетином ОСОБА_9 кордону повинен був отримати ОСОБА_6 ).

13.05.2024 року ОСОБА_5 за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст. 332 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.05.2024 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук автомобіля «HYUNDAI SONATA», з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_5 . Під час проведення обшуку вилучено належне ОСОБА_5 майно.

14.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 13.05.2024 року обшуку автомобіля «HYUNDAI SONATA», з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_5 , майно, а саме: Мобільний телефон Айфон 11 про макс, imei37581, НОМЕР_2 , з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; Мобільний телефон Самсунг галакси, imei62958/ НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_6 ; Дві пластикові картки банку ПриватБанк № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; Ксерокопію обліково-послужної картки на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «HYUNDAI SONATA», з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , серія СТО№ НОМЕР_9 ; Автомобіль «HYUNDAI SONATA», з реєстраційним знаком НОМЕР_1 та ключем до нього.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11