Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 492/525/24
Провадження по справі № 1-кс/514/60/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року смт Тарутине

Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Клопотання обґрунтувала тим, що до відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області 15.04.2024 надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 30.03.2024 приблизно о 16:30 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 під час сварки, висловив на її адресу погрозу вбивством.

Вказана заява 15.04.2024 року зареєстроване в ЖЄО відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за № 1308 та того ж дня відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури.

Допитана потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 30 березня 2024 року, близько 13 години вона перебувала вдома разом з співмешканцем ОСОБА_5 , в них виникла сварка в ході якої він спричинив їй тілесні ушкодження, а приблизно о 16:30 того ж дня він висловив на її адресу за присутності сина ОСОБА_6 погрозу вбивством.

Допитаний свідок ОСОБА_6 підтвердив покази потерпілої, оскільки був присутній в кімнаті та все бачив, крім того, він не давав Долгополому можливості наздогнати матір, коли останній повернувся з сокирою та шукав її в кімнаті.

15.03.2024 р., на підставі письмової заяви свідок ОСОБА_6 добровільно видав сокиру (яка складається з металевої частини та дерев`яної рукояті, металева частина має висоту від краю ріжучої кромки до обуха приблизно 17 см, довжину ріжучої кромки 12 см, на лівій частині наявне тавро заводу виробника, дерев`яна частина має пошкодження у вигляді розколу та відсутності задньої частини рукояті, яке орієнтоване від обуху діагонально до нижньої задньої частини рукояті та має загострену форму), яка того ж дня була оглянута. Вказує, що вищевказані предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є необхідність у накладенні на них арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Дізнавач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчого не здійснювалося.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З витягу кримінального провадження за № 0000040, вбачається, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України 15.04.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 173 КПК України арешт тимчасово вилученого майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Із змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області 15.04.2024 р. вилучені предмети визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.04.2024.

Враховуючи, що вищевказаний речовий доказ може містити сліди, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження, він є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та виходячи із обставин справи, завдань кримінального провадження про забезпечення кримінального провадження суд вважає, що клопотання про накладення арешту на зазначене майно, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що 15.04.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000040, яке було вилучено в ході огляду, а саме: сокиру, яка складається з металевої частини та дерев`яної рукояті, металева частина має висоту від краю ріжучої кромки до обуха приблизно 17 см, довжину ріжучої кромки 2 см, на лівій частині наявне тавро заводу виробника, дерев`яна частина має пошкодження у вигляді розколу та відсутності задньої частини рукояті, яке орієнтоване від обуху діагонально до нижньої задньої частини рукояті та має загострену форму, яку направлено для подальшого зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, з метою збереження, заборонивши користування та розпоряджання.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1