Справа № 947/7617/24
Провадження № 1-кп/947/778/24
УХВАЛА

12.03.2024 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному проваджені №0000846 від 16.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Херсон, громадянин України, одружений, з середньою освітою, працює охоронцем ТОВ «Преміум», раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження №0000846 від 16.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити новий злочин. Ризики прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора.

Адвокат ОСОБА_7 , надавши письмове клопотання, заперечив проти задоволення клопотання прокурора та продовження найсуворішого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_3 має офіційне місце роботи, де характеризується задовільно, дружину, реєстрацію, постійне місце мешкання в м.Одесі, є внутрішньо переміщеною особою, а отже соціальні зв`язки. Обвинувачений відшкодував потерпілому шкоду на загальну суму 48000 грн., має намір і надалі матеріально допомагати потерпілому. Досудове розслідування закінчено, докази закріплені. Ризики на які посилається прокурор, не доведені. Тому, просить застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Далі захисник в судовому засіданні уточнив вимоги свого клопотання і просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, заявивши, що повністю визнає вину, хоча оспорює фактичні обставини справи.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судової справи, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_3 зібрані певні докази у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які суд ще не досліджував.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчинені умисного тяжкого злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк;

може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти життя і здоров`я потерпілого, є внутрішньо переміщеною особою, тимчасово проживає в орендованому житлі;

може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, оспорювання обвинувачення.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують покарання, , дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, на даний час, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Доронін проти України».

При цьому представник потерпілого і потерпілий заперечили проти зміни запобіжного заходу, оскільки відома асоціальна поведінка обвинуваченого, який тричі притягувався до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство.

Прокурор також заперечив проти зміни запобіжного заходу, оскільки саме превентивність запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечує належну поведінку обвинуваченого.

Як свідчить практика ЄСПЛ, наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у зв`язку з вчиненням особою злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте разом з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , вчинений із застосуванням насильства.

Дані про особу обвинуваченого і його наступна поведінка, що свідчить на його користь, приймаються судом до уваги. Але ці дані не є вирішальними на користь зміни запобіжного заходу на даній стадії процесу.

Тому необхідність подальшого тримання під вартою переважає над особистою волею обвинуваченого.

Отже, законних підстав для задоволення клопотання сторони захисту про застосування менш суворого виду запобіжного заходу на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 10.05.2024.

Відмовити стороні захисту в задоволені клопотання про зміну запобіжного заходу з мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1