Справа № 553/1489/24
Провадження № 1-кп/553/760/2024
У Х В А Л А

Іменем України

13.05.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 17.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Суха Іршавського району Закарпатської області, вдівець, офіційно не працевлаштований, зареєстрований таким, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Репкінського районного суду Чернігівської області від 08.06.2023 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту № 0000148 від 17.03.2024 ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України за наступних обставин.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 49 від 11.02.2023 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця-санітара 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2024, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 строком на 90 діб.

Будучи обізнаним про воєнний стан в Україні, в тому числі і на території м. Полтава, ОСОБА_4 вчинив злочин в умовах воєнного стану за наступних обставин.

17.03.2024, близько 11:00 год., в умовах воєнного стану (запровадженого на всій території України згідно Указу Президента України від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", ЗУ "Про затвердження 24.02.2022, який продовжений згідно Указу Президента України від 07.11.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 16.11.2022 Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"), ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді солдата призваного по мобілізації стрільця-санітара 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , діючи в порушення вимог ст.ст. Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на території автостанції "Полтава-4", що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи відкрито заволодів жіночою сумкою марки "Prada" чорного кольору, вартістю 523,67 грн, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 270,00 грн, котрі належали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після вчиненого злочину ОСОБА_4 з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 793,67 грн.

У судовому засіданні учасники судового провадження висловили думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Обвинувальний акт відповідає вимогам статей 291, 292 Кримінального процесуального кодексу України та підсудний Ленінському районному суду міста Полтави.

Відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України.

З`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, виконані інші вимоги частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Наявні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Прокурор подав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , що обумовлюється існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 , шляхом погроз та підкупу чи шантажу, з метою зміни свідчень, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які надали вагомі покази, на яких ґрунтується обвинувачення. ОСОБА_4 не працює, будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , на підставі витягу із наказу № 125 командира по стройовій частині від 07.07.2023 знятий зі всіх видів забезпечення та виплат всіх видів грошового забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням місця розташування військової частини, що саме може наштовхнути останнього до вчинення нових злочинів проти власності осіб з метою власного збагачення. Обвинувачений тривалий час не має постійного місця проживання та наразі відсторонений від службових обов`язків у зв`язку із самовільним залишенням військової частини 08.07.2023, що свідчить про можливу схильність останнього до переховування від суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вислухавши думки учасників судового провадження стосовно клопотання прокурора, суд доходить висновку про таке, вказали на недоведеність прокурором ризиків.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2024 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 13 год. 30 хв. 17.03.2024, кінцевим днем тримання під вартою визначено 16.05.2024, 13 год. 30 хв.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами пункту 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статтях 177,178,183 Кримінального процесуального кодексу України.

Під час застосування запобіжного заходу - тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , слідчим суддею було враховано наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор у клопотанні вказав, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, продовжують існувати і на даний час.

Водночас, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності та надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на інших учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий 08.06.2023 Репкінським районним судом Чернігівської області за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком 1 рік, офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, тоді як інкриміноване кримінальне правопорушення спрямоване на одержання прибутку, відсутність даних про міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , який не має тяжких захворювань чи інвалідності.

Суд відхиляє посилання сторони захисту про доцільність застосовування інших більш м`яких запобіжних заходів та зазначає, що наразі дієво забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних, які свідчать про зміну та виникнення таких обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.

Стороною обвинувачення доведено, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Застосований запобіжний захід - тримання під вартою стосовно обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (частина 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне визначити заставу у розмірі у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись статтями 174, 176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 314-317 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України у відкритому судовому засіданні на 22.05.2024 на 11:00 год.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, до 11.07.2024, включно, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 к., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Строк дії ухвали визначити до 11.07.2024, включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17.05.2024.

Головуючий ОСОБА_1