Справа № 738/1532/23
Провадження № 1-кп/750/117/24
У Х В А Л А

26 лютого 2024 року м. Чернігів

колегія суддів Деснянського районного суду міста Чернігова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника потерпілих - ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 15.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 1,2,6,12 ч. 2 ст. 115, ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 1,2,6,12 ч. 2 ст. 115, ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 1,2,6,12 ч. 2 ст. 115, ст. 257, ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_15 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на примусове лікування в психіатричному закладі під суворим наглядом, а також заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з огляду на наявність ризиків того, що останні можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення та знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наведені прокурором ризики обґрунтовуються тим, що обвинуваченим ставиться в провину вчинення особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, всі обвинувачені усвідомлюють тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими, перебуваючи на волі, останні матимуть реальну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити їх відмовитися від дачі показань чи їх змінити, оскільки їм відомі відомості про вказаних свідків, зберігається можливість знищення, переховування або спотворення обвинуваченими доказів та можливості вчинення інших кримінальних правопорушень. В той же час, на думку прокурора, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на примусове лікування в психіатричному закладі під суворим наглядом, але заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 поклався на розсуд суду, а також зазначив, що він мав конфіденційну розмову з підзахисним, в якій вони узгодили всі правові суперечності, які виникли між ними.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 , зазначивши, що ризики наведені прокурором є бездоказовими та необгрунтованими, оскільки остання має сталі соціальні зв`язки, має хворобливий стан здоров`я і раніше проблем із законом не мала, характеризується за місцем мешкання позитивно, але якщо колегія суддів дійде висновку про доведеність ризиків заявлених прокурором, просив розглянути можливість застосувати до підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримав власне клопотання про заміну запобіжного заходу на примусове лікування в психіатричному закладі під суворим наглядом.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою поклався на розсуд суду, а також просив подане раніше клопотання про заміну захисника ОСОБА_7 залишити без розгляду, оскільки під час спілкування з останнім вони узгодили всі непорозуміння і він не проти подальшої участі захисника для здійснення представництва його інтересів в суді.

Обвинувачена ОСОБА_11 в судовому засіданні при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підтримала позицію захисника.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дсоілдивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років ( п.4 ч.2 ст. 183 КПК України).

З системного аналізу положень частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України, слід зробити висновок, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню у тому разі, якщо прокурор доведе обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою або під домашнім арештом.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, деякі з яких відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачають покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна та пов`язані з загибеллю трьох людей, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є організатором банди, здатний переконувати інших осіб і підкорювати їх своїй волі, тому, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити їх надати неправдиві показання в суді або взагалі відмовитися від дачі показань, знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на наявність доказів того, що останній спільно з іншими обвинуваченими вживали заходів до знищення слідів інкримінованих їм злочинів, а наявність військової спеціальності та навиків використання вогнепальної зброї може вказувати на високу вірогідність продовження вчинення інших кримінальних правопорушень. Доведені в судовому засіданні ризики не втратили своєї актуальності на час розгляду клопотання прокурора в суді і дають підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів також зазначає, що не має підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на примусове лікування в психіатричному закладі під суворим наглядом, виходячи з наступного.

Наряду з загальними запобіжними заходами, визначеними у частині першій статті 176 КПК України, такими, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, у частині першій статті 508 КПК України визначені спеціальні запобіжні заходи, такі як передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

За змістом частини першої статті 508 КПК України запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку може бути застосований до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 має статус обвинуваченого. З дослідженого в судовому засіданні висновку судово -психіатричного експерта № 365 від 20.06.2023 вбачається, що ОСОБА_9 в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом на теперішній час він здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення; у нього на теперішній час клінічних ознак психічного захворювання та тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено; за його психічним станом на теперішній час, психіатричне лікування не показане.

Отже, підстав для заміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на примусове лікування в психіатричному закладі не має, оскільки останній не є особою, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру. З дослідженого в судовому засіданні листа завідувача медичної частини від 19.09.2023 з додатком у вигляді листка огляду лікаря-психіатра вбачається, що з погіршенням стану перебування обвинуваченого ОСОБА_9 в СІЗО протипоказано, але в умовах цієї установи йому надається курс амбулаторного лікування і зважаючи на доведеність ризиків, особливості та тяжкості інкримінованих йому злочинів, пов`язаних зі смертю трьох осіб включаючи і малолітню дитину, соціального статусу обвинуваченого - офіцер ГУР, має навички поводження з вогнепальною зброєю та боєприпасами, колегія суддів не вбачає підстав і для заміни запропонованого прокурором запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, деякі з яких відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачають покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна та пов`язані з загибеллю трьох людей та вчинені згідно обвинувального акту в складі банди, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; обвинувачений офіційно ніде не працевлаштований і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити їх надати неправдиві показання в суді або взагалі відмовитися від дачі показань, знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на наявність доказів того, що останній спільно з іншими обвинуваченими вживали заходів до знищення слідів інкримінованих їм злочинів. На переконання колегії суддів, доведені в судовому засіданні ризики не втратили своєї актуальності на час розгляду клопотання прокурора в суді і дають підстави для продовження обвинуваченому запропонованого прокурором запобіжного заходу. При цьому, на думку колегії суддів, інші більш м`які запобіжні заходи не здатні в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, деякі з яких відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачають безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна та пов`язані з загибеллю трьох людей та вчинені згідно обвинувального акту в складі банди, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою, може переховуватися від суду; обвинувачена офіційно ніде не працевлаштована і не має законного джерела доходу, що в сукупності вказує на те, що остання може вчиняти інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити їх надати неправдиві показання в суді або взагалі відмовитися від дачі показань, знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на наявність доказів того, що остання спільно з іншими обвинуваченими вживали заходів до знищення слідів інкримінованих їй злочинів. На переконання колегії суддів, доведені в судовому засіданні ризики не втратили своєї актуальності на час розгляду клопотання прокурора в суді і дають підстави для продовження обвинуваченій запропонованого прокурором запобіжного заходу. При цьому, на думку колегії суддів, інші більш м`які запобіжні заходи в тому числі і домашній арешт не здатні в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків. Наявність хворобливого стану здоров`я, сталих соціальних зав`язків, постійного місця мешкання, позитивних характеристик за місцем колишнього навчання, відсутність судимостей, хоча і характеризують обвинувачену з певного боку позитивно, але не дають підстав для заміни запобіжного заходу на домашній арешт, як на тому наполягає сторона захисту.

За наведених обставин, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на примусове лікування в психіатричному закладі під суворим наглядом слід відмовити. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про заміну захисника необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177- 178, 179, 181, 182, 183, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 квітня 2024 року, з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 23 квітня 2024 року, з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 23 квітня 2024 року, з подальшим триманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на примусове лікування в психіатричному закладі під суворим наглядом - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про заміну захисника залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подається безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2