Справа № 638/5424/24
Провадження № 1-кп/638/1384/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові судове провадження за матеріалами кримінального провадження стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українця, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 р.н. та 2009 р.н., яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої

-22.11.2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

-17.12.2019 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

-24.01.2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

-02.04.2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 24.01.2023 року;

- 15.03.2024 року Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила ряд корисливих кримінальних правопорушень - злочинів передбачених ч. 4 ст. 185 КК

України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 , діючи в період дії воєнного стану поширеного на території

України, будучи обізнаною про Указ Президента України 64/2022 від 24.02.2022 року

«Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» до якого було внесено зміни Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України №3429-1Х від 08.11.2023 року, умисно, вчинила кримінальні правопорушення-злочини проти власності, при наступних обставинах:

Так, 18.11.2023 року о 15 год. 22 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в торговому залі магазину Продукти-1255 ТОВ «АТБ-Маркет» розташованого за адресою: м Харків,

пр. Людвіга Свободи, 28-А, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересуваючись по торговій залі магазину взяла з рибного стелажу дві упаковки сьомги 210 грам ТМ «Norven», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25568 від 07.12.2023 року складає 527 грн. 20 коп., належні ТОВ «АТБ-Маркет», які приховала під свій верхній одяг.

Після чого, ОСОБА_5 не маючи наміру розраховуватись за взятий товар, впевнившись в тому, що за її діями не спостерігають оточуючі, перетнувши із ним касову зону, покинула місце скоєння злочину з викраденим майном, чим спричинила ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду в сумі 527 грн. 20 коп.

Крім цього, 20.11.2023 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в торговому залі магазину Продукти-1255 ТОВ «АТБ-Маркет» розташованого за адресою: м. Харків, пр. Людвіга Свободи, 28-А, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересуваючись по торговій залі магазину взяла зі стелажу дві упаковки картриджів (бритвене лезо) Wilkinson Sword Quattro Titanium Sensitive, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25581 від 07.12.2023 року складає 333 грн., належні ТОВ «АТБ-Маркет», які приховала під свій верхній одяг.

Після чого, ОСОБА_5 не маючи наміру розраховуватись за взятий товар, впевнившись в тому, що за її діями не спостерігають оточуючі, перетнувши із

викраденим товаром касову зону направилась до виходу з магазину, але була

помічена охороною, після чого ОСОБА_5 намагалась покинути місце скоєння злочину з викраденим майном та вибігла на вулицю, де була зупинена охороною магазину, у зв?язку із чим не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, чим могла спричинити ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну школу в сумі 333 грн.

Крім цього, 27.11.2023 року о 14 год. 29 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в торговому залі магазину Продукти-1255 ТОВ «АТБ-Маркет» розташованого за

Людвіга Свободи, 28-А, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересуваючись по торговій залі магазину брала з полиць товар належний ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: засіб миючий синтетичний Tide Альпійська свіжість рідкий в розчинних капсулах п/уп (18 шт в упаковці) в кількості двох упаковок вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25566 від 07.12.2023 року складає 739 грн. та Шоколад Millennium Gold 100 гр. чорний з цілим лісовим горіхом к/уп в кількості п?яти одиниць вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25566 від 07.12.2023 року складає 257 грн. 50 коп., які приховала під свій верхній одяг.

Після чого, ОСОБА_5 не маючи наміру розраховуватись за взятий товар, впевнившись в тому, що за її діями не спостерігають оточуючі, перетнувши із ним касову зону направилась до виходу з магазину, але була помічена охороною, після чого ОСОБА_5 намагалась покинути місце скоєння злочину з викраденим майном та вибігла на вулицю, де була зупинена охороною магазину, у зв?язку із чим не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, чим могла спричинити ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду в сумі 996 грн. 50 коп.

Також, 10.12.2023 року о 17 год. 08 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в торговому залі супермаркету «Класс-4» ТОВ «Укр-Трейд» розташованого за адресою: м. Харків,

пр. Людвіга Свободи, 43, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересуваючись по торговій залі магазину взяла з рибного стелажу дві упаковки сьомги с/с в/у ваг. 202 та 240 грам вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №25951 від 19.12.2023 року складає 518 грн. 52 коп., належні ТОВ «Укр-Трейд», які приховала під свій верхній одяг.

Після чого, ОСОБА_5 не маючи наміру розраховуватись за взятий товар, впевнившись в тому, що за її діями не спостерігають оточуючі, перетнула із ним

касову зону та направилась до виходу з магазину, де була зупинена охоронцями, у

зв?язку із чим не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, чим могла спричинити ТОВ «Укр-Трейд» матеріальну шкоду в сумі 518 грн. 52 коп.

Також, 28.02.2024 року о 14 год. 48 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в торговому залі супермаркету «Класс-12» ТОВ ТК «Мега-Трейд» розашованого за адресою:

м. Харків, вул. 23 Серпня, 33-А, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересуваючись по торговій залі магазину взяла зі стелажу у відділі балаклії три банки шпротів ТМ «Ризьке Золото» вагою 190 грам, загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2004 від 12.03.2024 року складає 330 грн., та взяла з холодильної камери сир «Український ІВА МІЛК» вагою 0,446 грам, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2004 від 12.03.2024 року складає 106 грн. 59 коп. ,який приховала під свій верхній одяг, вказаний товар належить ТОВ ТК «Мега-Трейд».

Після чого, ОСОБА_5 не маючи наміру розраховуватись за взятий товар, впевнившись в тому, що за її діями не спостерігають оточуючі, перетнула із ним

касову зону та направилась до виходу з магазину, де була зупинена охоронцем, у

зв?язку із чим не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, чим могла спричинити ТОВ ТК «Мега-Трейд» матеріальну шкоду в сумі 436 грн. 59 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочинів визнала повністю, по всім зазначеним в обвинувальному акті епізодам.

Винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану та закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану та кваліфікує її дії за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами (.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України), відомості про особу винної, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Вирішуючи відповідно до ст. 66 КК України питання наявності обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне зазначити, що незважаючи на визнання обвинуваченою вини, у кримінальному провадженні відсутні дані, що вказують на наявність обставини, яка пом`якшує покарання засудженої, а саме її щире каяття у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Так, Верховний Суд неодноразово зазначав, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к, від 18.09.2019 у справі №166/1065/18).

Суд не визнає в якості пом`якшуючої покарання ОСОБА_5 обставини щире каяття у вчиненому, оскільки обрана обвинуваченою позиція не свідчить про щире усвідомлення своєї провини, відсутні також відомості на підтвердження того, що вона компенсувала потерпілим завдану шкоду чи вчинила інші позитивні дії, спрямовані на виправлення зумовленої кримінальними правопорушеннями ситуації. Крім того, поведінка ОСОБА_5 щодо систематичності вчинення корисливих злочинів свідчить про відсутність в неї намірів стати на шлях виправлення.

Тому посилання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на врахування судом всіх пом`якшуючих обставин та застосування ст. 69 КК України, суд не бере до уваги.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покаранняОСОБА_5 , судом не встановлено.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово судима, останній раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,не заміжня, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 р.н. та 2009 р.н., без місця реєстрації, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не зверталась.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченій суд призначає покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, суб`єктивне ставлення обвинуваченої до скоєного та її поведінку після вчинення злочинів, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення в межах санкції інкримінованих статей та на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточного покарання у виді позбавлення волі.

Судом також встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Покарання не відбуто.

Так, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винної, ОСОБА_5 , дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання останньої можливе лише при ізоляції від суспільства і їй необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності кримінального правопорушення і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні у строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 29 лютого 2024 року, тобто з моменту обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки судом призначається покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, за відсутності виняткових обставин, передбачених ч.3 ст.377 КПК України, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст. 178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на переконання суду до набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, необхідно залишити без змін.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;

-за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2024 року призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання - з 29.02.2024 року.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 29.02.2024 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 16660 гривень 16 копійок на відшкодування процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази DVD-R диск із рукописним позначенням на ньому «Класс-10.12.23» та розміщеними на ньому відео-файлами; DVD-R диск із рукописним позначенням на ньому «АТБ-18.11.23» та розміщеними на ньому відео-файлами; DVD-R диск із рукописним позначенням на ньому «АТБ-27.11.23» та розміщеними на ньому відео-файлами та DVD-R диск із рукописним позначенням на ньому «АТБ-20.11.23» та розміщеними на ньому відео-файлами зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: