Справа № 517/765/24
Провадження № 1-кп/517/44/2024
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 07.06.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000030 від 12 квітня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Загір`я Фрунзівського району Одеської області, з загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.02.2024 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ст. 125 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого: адвоката: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Встановлено, що ОСОБА_6 , будучи особою раніше судимою за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 21.12.2023 року до 200 годин громадських робіт та вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 01.02.2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт, який набрав законної сили 05.03.2024 року, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове правопорушення при наступних обставинах.

Роздільнянською РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, ОСОБА_3 , відповідно до особової справи 08/2024 від 14.03.2024 був поставлений на облік, як особа засуджена до кримінального покарання у виді громадських робіт. Для відбування покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт ДУ «Центр пробації» в Одеській області, ОСОБА_3 21.03.2024 був направлений до Захарівської селищної ради із визначенням початку відбування покарання, починаючи з 22.03.2024 року, по чотири години в день.

Розпорядженням Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 208/2024-СР від 21.03.2024 ОСОБА_3 було прийнято на відпрацювання громадських робіт, для відбування призначеного вироком суду покарання. Також 21.03.2024 ОСОБА_3 було офіційно роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, було попереджено про те, що згідно вимог ч. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, у разі порушення порядку та умов відбування покарання, останній може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно з розпорядженням Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 208/2024-СР від 21.03.2024 року, ОСОБА_3 був прийнятий на неоплачувані громадські роботи строком 100 (сто) годин, починаючи з 22.03.2024 року, по 4 (чотири) години на день, у парку «Горіховий гай».

Так, починаючи з 22.03.2024 року ОСОБА_3 почав відпрацьовувати громадські роботи, а починаючи з 04.04.2024 року, без поважної причини був відсутній кілька днів, а з 15.04.2024 року взагалі перестав з`являтися на відпрацювання.

В подальшому ОСОБА_3 , як особа засуджена до відбування покарання у виді громадських робіт, умисно, з метою ухилення від відбуття покарання, усвідомлюючи наслідки своїх дій, шляхом ухилення, без поважних причин, від відбуття покарання у виді громадських робіт, не виконував покладених на нього обов`язків безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, і таким чином ухилявся від відбування громадських робіт протягом визначеного терміну, призначеного вироком Фрунзівського районного суду від 01.02.2023 року.

Крім того, ОСОБА_3 неодноразово викликався до уповноваженого органу з питань пробації щодо пояснення про причини невиходу на неоплачувані громадські роботи та встановлено, що він без поважних причин не з`являвся на відпрацювання.

Також, 29.03.2024, 04.04.2024, 05.04.2024, 08.04.2024 було складено акти перевірки виконання судового рішення та виявлено факт ухилення громадянином ОСОБА_3 від покладних на нього завдань.

В подальшому, 12.04.2024 до ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, надійшли матеріали Роздільнянського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області з приводу ухилення від відпрацювання громадських робіт, відповідно до вироку Фрунзівського районного суду Одеської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 .

Тому, ОСОБА_3 , починаючи з 29.02.2024 року, 04.04.2024 року по 08.04.2024 року та з 13.04.2024 року умисно, без поважних причин, ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт. Станом на 01.05.2024 року ОСОБА_3 фактично відпрацьовано лише 48 год.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

07 червня 2024 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ст. 389 ч.2 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ст. 389 ч.2 КК України покарання у виді трьох років пробаційного нагляду.

Суд зазначає, що міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 389 ч.2 КК України та є достатньо обґрунтована наявністю підстав для призначення вказаного покарання, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, а також на особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по місцю проживання, а також приймає до уваги особу обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що він у повному обсязі визнає свою провину, підтверджує всі фактичні обставини.

У судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття, а також просили суд затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відносяться до злочинів невеликої тяжкості, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття.

На підставі викладеного, при визначенні виду та строку покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 має відповідати узгодженим в угоді вимогам, а виправлення вказаної особи та недопущення вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах здійснення пробаційного нагляду, з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст. 389 ч.2 КК України на визначений у розглядуваній угоді термін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

В силу положень ч. 2 ст. 59-1 КК України, призначаючи ОСОБА_3 покарання без ізоляції від суспільства, суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.

Керуючись ст.ст. 59-1, 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 07 червня 2024 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000030 від 12 квітня 2024 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначити узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_3 , протягом строку пробаційного нагляду, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Строк покарання обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покладається на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що стосовно засудженого, який ухиляється від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений : 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: