справа № 462/6028/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження № 0003248 від 10.09.2018 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Годовиця Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Пустомитівського районного суду м. Львова від 21.03.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років 4 місяці позбавлення волі

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме вироком Франківського районного суду м. Львова за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий корисливий злочин. Так, 10.09.2018 року близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні торгово-розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому здійснює свою діяльність ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», який розташований по вул. Кульпарківській, 226А у м. Львові, взяв у вказаному магазині дві упаковки змінних картриджів для гоління жіночих Премія, вартістю 87,27 грн. кожна та одну упаковку змінних картриджів для гоління Премія чоловічих, вартістю 96,68 грн., після чого, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно поклав вказані речі в дитячий візочок, який віз перед собою та в якому знаходилася його малолітня дитина, після чого, пройшовши повз касу та не оплативши вартості вказаного товару, направився в сторону виходу, однак не довів свого злочинного умислу до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівником охорони ТОВ «СІЛЬПО-ФУД». Сума завданих збитків ТОВ «СІЛЬПО ФУД» внаслідок скоєного кримінального правопорушення становить 273 грн. 22 коп.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що справді 10.09.2018 року він вчини замах на крадіжку двох упаковок змінних катріджів для гоління жіночих Премія та одну упаковку змінних катріджів для гоління чоловічих Премія. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 06.11.2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, не перебуває на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини та приходить до висновку про можливість призначення покарання у виді позбавлення волі в межах ч. 2 ст. 185 КК України.

Також встановлено, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.03.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.08.2022 року, остаточно призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, строк відбування покарання рахувати з 31.05.2022 року.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення до постановлення вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.03.2023 року, тому йому слід призначити покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.03.2023 року, яким його засуджено до 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком, починаючи з 31.05.2022 року.

Речові докази:

- компакт диск з камер відеоспостереження та товарний чек «Сільпо» залишити при матеріалах справи; поліетиленовий пакет зеленого кольору, в якому знаходиться цибуля, повернути ОСОБА_4 ; три упаковки катріджів для гоління «Премія» повернути магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1