КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/4620/24 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/2156/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2024,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2024 відмовлено в поновленні строку на оскарження бездіяльності слідчого. Скаргу ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на підставі заяви ОСОБА_6 від 17.08.2023 року, про вчинення кримінального правопорушення - повернуто особі, яка її подала.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що з матеріалів скарги вбачається, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення надійшла до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, 18.09.2023 року.

Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що вона була подана до суду 01.02.2024 року, тобто після сплину строку на оскарження бездіяльності слідчого.

Скаржник просить поновити йому пропущений строк на подачу скарги до суду, мотивуючи це тим, що йому стало відомо про невиконання слідчим вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, 31.01.2024 року, після отримання листа ТУ ДБР у м. Києві за №7945зкп/к/11-03-16875/23 від 09.10.2023 року.

Разом з тим, слідчий суддя, при обчислені строків на подання скарги не бере до уваги день, коли заявнику стало відомо про невиконання вимог ст. 214 КПК України, оскільки бездіяльність в даному випадку рахується після сплину встановленого ст. 214 КПК України строку для внесення відомостей до ЄРДР, що є прямим обов`язком слідчого.

Слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що строки для вчинення певних дій, визначені у процесуальному законодавстві, мають дисциплінувати осіб, що звертаються до суду, а тому неуважність особи при поданні скарги до суду, або незнання законів не може вважатись поважною причиною для поновлення строку на подання скарги.

Позиція скаржника про своєчасне подання скарги, оскільки її направлено в межах десятиденного строку після отримання листа ТУ ДБР у м. Києві за №7945зкп/к/11-03-16875/23 від 09.10.2023 року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки ОСОБА_6 подав скаргу на бездіяльність, а кримінальний процесуальний закон пов`язує початок перебігу процесуального строку з дня отримання особою копії рішення у разі оскарження рішення слідчого, яке приймається у формі постанови. Повідомлення же про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, чи про приєднання матеріалів заяви до іншого кримінального провадження, чи про пересилання повідомлення до іншого органу досудового розслідування, не є процесуальним рішенням, на яке в розумінні положень ст.303 КПК України може бути подана скарга.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов до висновку, що скаржником було пропущено строк передбачений ст. 304 КПК України, поважних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на подачу скарги не встановлено, а тому скаргу необхідно повернути скаржнику.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали, невідповідність її вимогам КПК України, просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2024 та призначити новий розгляд його скарги у суді першої інстанції зі стадії її прийняття до розгляду. Поновити строк на оскарження бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою ОСОБА_6 від 17.08.2023 року про кримінального правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги при розгляді клопотання про поновлення скаржнику строку на оскарження бездіяльності слідчого ТУ ДБР у м. Києві факт того, що із заявою від 17.08.2023 року про кримінальне правопорушення він звернувся до Білоцерківської окружної прокуратури, а про факт надходження даної заяви для розгляду до ТУ ДБР у м. Києві, її прийняття та реєстрацію уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Києві, та подальшої бездіяльності слідчого ТУ ДБР у м. Києві при розгляді заяви в порядку ст. 214 КПК України, йому стало відомо 31.01.2024 року, а саме лише після отримання запитуваної інформації від ТУ ДБР у м. Києві у відповіді за № 23П/к/11-17-17/24 від 31.01.2024 року про те, що матеріали за його заявою від 17.08.2023 року про кримінальне правопорушення дійсно надійшли з Білоцерківської окружної прокуратури до ТУ ДБР у м. Києві та були зареєстровані за № 79453кп/к від 18.09.2023 року, їх розгляд було доручено слідчому Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_7 , за результатами розгляду вказаних матеріалів відомості до ЄРДР не вносились. Таким чином, саме 31.01.2024 року він дізнався про дату та реєстраційний номер, за яким його заява від 17.08.2023 року про кримінальне правопорушення, з якою він звернувся до Білоцерківської окружної прокуратури, дійсно надійшла з Білоцерківської окружної прокуратури до ТУ ДБР у м. Києві для розгляду в межах компетенції та була зареєстрована в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 214 КПК України, уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Києві.

Крім того, апелянт вказує, що йому до 31.01.2024 року вищевказана інформація була невідома та у нього не було підтверджуючих доказів прийняття та реєстрації заяви від 17.08.2023 року, що дає йому право на звернення до слідчого судді в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Києві, яка полягає у невнесенні слідчим ТУ ДБР у м. Києві відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви про кримінальне правопорушення зареєстрованої згідно вимог ч.4 ст. 214 КПК України. Для отримання підтверджуючих відомостей щодо місцезнаходження заяви від 17.08.2023 року дійсного її надходження для розгляду до ТУ ДБР у м. Києві з Білоцерківської окружної прокуратури, її прийняття та реєстрації уповноваженою особою ТУ ДБР у м. Києві, доручення її розгляду слідчому ТУ ДБР У м. Києві, він звертався із запитами до Білоцерківської окружної прокуратури та ТУ ДБР у м. Києві та прийняв всі необхідні міри для з`ясування та встановлення необхідних відомостей щодо уповноважених осіб, які розглядали в порядку ч.1 ст. 214 КПК України заяву про кримінальне правопорушення.

Також апелянт зазначає, що незрозумілими, суперечливими та такими, що не відповідають змісту скарги та матеріалам скарги, є висновки слідчого судді, указані в оскаржуваній ухвалі, - щодо позиції скаржника про своєчасне подання скарги, оскільки її направлено в межах десятиденного строку після отримання листа ТУ ДБР у м. Києві за №79453кш/к/11-03-16875/23 від 09.10.2023 року, які слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки скаржник подав скаргу на бездіяльність, а кримінальний процесуальний закон пов`язує початок перебігу процесуального строку з дня отримання особою копії рішення у разі оскарження рішення слідчого, яке приймається у формі постанови, а повідомлення про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, чи про приєднання матеріалів заяви до іншого кримінального провадження, чи про пересилання повідомлення до іншого органу досудового розслідування, не є процесуальним рішенням, на яке в розумінні положень ст. 303 КПК України може бути подана скарга. Апелянт зазначає, що у поданій скарзі він взагалі не висловлює свою позицію щодо своєчасного подання скарги в межах десятиденного строку після отримання листа ТУ ДБР у м. Києві за №79453кп/к/11-03-16875/23 від 09.10.2023 року. Крім того, він звернувся з клопотанням у скарзі до слідчого судді про поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого ТУ ДБР у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки після отримання інформації про дату реєстрації в ТУ ДБР у м. Києві та реєстраційний номер заяви про кримінальне правопорушення від 17.08.2023 року, яка надійшла на розгляд в порядку ст. 214 КПК України з Білоцерківської окружної прокуратури до ТУ ДБР у м. Києві, усвідомлював, що строк, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України, закінчився 29.09.2023 року.

Апелянт вказує, що обставини та причини, за якими ним був пропущений строк на оскарження бездіяльності уповноваженої особи (слідчого) ТУ ДБР у м. Києві є поважними, а строк на оскарження підлягає поновленню з метою забезпечення його доступу до правосуддя та реалізації прав, передбачених ст. 55, 56, 60 КПК України.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, при цьому, ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, а тому вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, судове засідання проведено у відсутність учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2024 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на підставі заяви ОСОБА_6 від 17.08.2023 року, про вчинення кримінального правопорушення.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя виходив з того, що скаргу ОСОБА_6 подано після закінчення строку, визначеного ч.1 ст. 304 КПК України, а наведені ним причини пропуску строку не є поважними.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено невідкладне, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення внесення слідчим, дізнавачем прокурором відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Отже, десятиденний строк, наданий законом заявнику для оскарження бездіяльності слідчого, обчислюється після закінчення 24 годинного терміну з моменту подання заяви та спливає на десятий день відповідно.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_6 17.08.2023 звернувся до Білоцерківської окружної прокуратури із заявою щодо можливого вчинення кримінального правопорушення працівниками правоохоронного органу, яку 23.08.2023 було скеровано за належністю до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, для розгляду в межах компетенції.

Зазначена заява ОСОБА_6 надійшла до ТУ ДБР у м. Києві та була зареєстрована за №7945зкп/к 18.09.2023.

Водночас, зі скаргою на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду лише 01.02.2024, що підтверджується печаткою про реєстрацію скарги Шевченківським районним судом м. Києва, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку.

Ставлячи питання про поновлення строку ОСОБА_6 послався на те, що йому стало відомо про невиконання слідчим вимог ч.1 ст. 214 КПК України 31.01.2024, після отримання листа ТУ ДБР розташованого у м. Києві за №795зкп/к/11-03-16875/23 від 09.10.2023.

Водночас, як правильно встановив слідчий суддя, наведені ОСОБА_6 обставини не можуть бути визнані такими, що перешкодили у реалізації права на оскарження бездіяльності та не виправдовують звернення зі скаргою після спливу майже чотирьох місяців з дня пропуску строку, передбаченого ст. 304 КПК України, враховуючи, що у ОСОБА_6 були всі можливості реалізувати своє право у межах процесуального строку, чого він не зробив, а тому такі обставини не можуть бути віднесені до поважних причин пропуску.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_6 на підставі п.3 ч.2 ст. 304 КПК України.

Що стосується тверджень ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що ним вживались заходи для з`ясування та встановлення відомостей щодо його заяви, зокрема, він звертався з запитами до Білоцерківської окружної прокуратури та ТУ ДБР у м. Києві і саме після отримання запитуваної інформації від ТУ ДБР у м. Києві у відповіді №23п/к/11-17-17/24 від 31.01.2024 він дізнався про невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 17.08.2023, то дані обставини, на переконання колегії суддів, не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку, адже, процесуальний закон, зокрема ч.1 ст.304 КПК України, не пов`язує виникнення права на оскарження бездіяльності з моментом, коли особа дізналася про її вчинення. А окрім того, як вбачається з долучених ОСОБА_6 копій запитів до Білоцерківської окружної прокуратури та ТУ ДБР у м. Києві то вони були зроблені 22.01.2024 та 29.01.2024, тобто лише через п`ять місяців з моменту звернення з заявою до Білоцерківської окружної прокуратури (17.08.2023).

Отже, наведені ОСОБА_6 обставини не мають ознак об`єктивних істотних перешкод для вчасної реалізації процесуальних прав, які були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення ним процесуальних дій в конкретній справі, а звернення із запитами через п`ять місяців після подання заяви не може бути віднесено до поважних причин пропуску строку на звернення зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката про незаконність ухвали слідчого судді, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України за своїм змістом є належно обґрунтованою, вмотивованою та законною.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2024, якою відмовлено в поновленні строку на оскарження бездіяльності слідчого та скаргу ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на підставі заяви ОСОБА_6 від 17.08.2023 року, про вчинення кримінального правопорушення - повернуто особі, яка її подала - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4