Провадження 1-кс/557/89/2024
Справа 557/443/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

17 квітня 2024 року с-ще Гоща

Слідчий суддя Гощанського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділення відділення відділення поліції № 5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугрин Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, з середньою освітою, українця, громадянина України, раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 19.03.2024,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2024 слідчий звернувся до слідчого судді Гощанського районного суду Рівненської області з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, з покладенням визначених ст. 194 КПК України обов`язків, посилаючись на те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції № 5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000060 від 19.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України.

28.03.2024 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_5 , наприкінці жовтня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи неподалік полігону, що на околиці АДРЕСА_1 , незаконно, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та, бажаючи настання їх наслідків, з метою використання у власних цілях, діючи в порушення п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких боєприпаси віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 № 576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказами МВС України від 21.08.1998 № 622, без передбаченого законом дозволу, умисно придбав, шляхом привласнення знайденого, 94 предмети схожих на патрони, а саме: 46 предметів зовні схожих на патрони калібру 5,6 мм; 15 предметів зовні схожих на патрони калібру 7,62х54R; 16 предметів зовні схожих на патрони калібру 7,62х39 мм; 1 предмет зовні схожий на патрон калібру 8х57 мм; 1 предмет зовні схожий на патрон калібру .30-06 Springfield та 15 предметів зовні схожих на патрони калібру 7,62 мм (холості), частина з яких відповідно до висновку експерта від 22.03.2024 № СЕ-19/118-24/3380-БЛ за результатами судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» являються боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї, а саме: сорок шість (46) патронів є спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалювання калібру 5,6мм (.22LR) зі свинцевими кулями; 15 патронів є бойовими гвинтівочними патронами калібру 7,62х54R з модернізованими трасуючими кулями «Т-46М» (7Т2М) зразка 1974 року; 15 патронів є проміжними бойовими патронами калібру 7,62х39 мм з кулями із сталевими осердями «ПС» (57-Н-231С) зразка 1943 року; 1 патрон є проміжним мисливським патроном калібру 7,62х39 мм з експансивною кулею «SP» (Soft Point); 1 патрон є мисливським гвинтівочним патроном калібру .30-06 Springfield з кулею зі свинцевим осердям «AccuTip», виробництва компанії «Remington Arms Company»; 15 предметів зовні схожих на патрони, які є холостими проміжними патронами (57-Х-231), зразка 1943 року, та не відносяться до категорії боєприпасів. Решта патронів до стрільби придатні.

Про свою знахідку ОСОБА_5 органи влади не повідомив, придбані ним боєприпаси не здав, таким чином без передбаченого законом дозволу незаконно придбав та переніс до місця проживання своєї дружини, що в АДРЕСА_1 , де зберігав в сейфі в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998.

Окрім того, ОСОБА_5 , наприкінці 2021 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи неподалік озера «Терешкове», що в с. Бугрин, Рівненського району Рівненської області, на землі побачив предмет, ззовні схожий на ніж, та в цей час у нього, не маючого законного дозволу на придбання та носіння холодної зброї, передбаченого п.п. 2.1, 2.8, 9.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», виник умисел, спрямований на придбання та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи даний умисел, ОСОБА_5 у невстановлений час та у вищевказаному місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, підняв вищевказаний ніж з дерев`яним руків`ям, тим самим, незаконно придбав вищезазначений ніж. В подальшому, ОСОБА_5 переніс зазначений ніж до місцем свого мешкання, що в АДРЕСА_2 , де його зберігав. Продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, спрямованого на носіння вищевказаного ножа без передбаченого законом дозволу, 18.03.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , направляючись до місця свого проживання, тримаючи при цьому вищевказаний ніж у лівому рукаві куртки, одягнутої на ньому, де його зупинили працівники поліції, що здійснювали патрулювання, і в ході поверхневої перевірки на підставі ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» виявили вищевказаний ніж, який відповідно до висновку експерта від 25.03.2024 № СЕ-19/118-24/3384-ХЗ за результатами судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.3 «Дослідження холодної зброї» являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії, бойовим кинджалом «Бебут», зразку 1907 року, що виготовлений промисловим способом».

Дана підозра обґрунтована, адже на її підтвердження представлено: протоколи огляду місця події від 18.03.2024, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.03.2024 та інші матеріали провадження.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, та передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчим суддею використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному слідчий послався на існування ризику того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Такий ризик слідчим суддею оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) обвинуваченого (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (за злочини, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді реального позбавлення волі відповідно на строк від трьох до семи років та позбавленням волі на строк до трьох років). Вказане особливо сильно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Отже, встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують наявність означеного вище ризику.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше несудимий, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, не має міцних соціальних зв`язків.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри, враховуючи наведений ризик, усі, визначенні ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, приходжу висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слід визначити у межах строків досудового розслідування, тобто до 24.05.2024 включно.

Керуючись ст.ст. 110, 177-179, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

Дані обов`язки покласти на підозрюваного до 24.05.2024 включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а під час перебування справи у провадженні суду на прокурора.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розпис копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний тест ухвали проголошено 17.04.2024 о 16 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_6