Справа № 307/4249/21
Провадження № 1-кп/307/404/21
УХВАЛА

23 лютого 2024 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2020 року за №0000088 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2020 року за №0000088.

Судове засідання у даному кримінальному провадженні призначено на 13 годину 30 хвилин 26 лютого 2024 року.

23 лютого 2024 року від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 26 лютого 2024 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, у зв`язку з неможливістю бути присутнім у приміщенні Тячівського районного суду Закарпатської області.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання доходжу таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Згідно ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Таким чином, клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, але й до нього повинні бути долучені докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч. 1 ст. 336 КПК України.

Відповідно до ч. 4 та 5 цієї ж статті, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті. Копія ухвали може бути надіслана електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Суд, що отримав доручення, за погодженням з судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення.

Отже, у кримінальному провадженні допускається проведення судового засідання у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), однак з обов`язковим дотриманням усіх інших умов, визначених ч. ч. 3 - 5 ст. 336 КПК України (зокрема, перевіркою документів, що посвідчують особу, врученням такій особі пам`яток про процесуальні права, перебуванням поряд з такою особою секретаря судового засідання або судового розпорядника до закінчення судового засідання, тощо).

У ході проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, реалізація положень ч. 4 ст. 336 КПК України є неможливою, а відтак, проведення відеоконференцзв`язку під час судового засідання за участю обвинуваченого поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів учасників цією нормою не передбачено.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.10.2020 (провадження № 51-3620 км-20).

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України, участь обвинуваченого в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження є обов`язковою.

Обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, тобто у спосіб, який не передбачений КПК України.

Ураховуючи наведене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів.

Однак, слід зазначити, що відповідно до ч. 9 ст. 336 КПК України дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Керуючись ст. ст. 336, 369, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про його участь у судовому засіданні 26 лютого 2024 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1