Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/330/2024 Справа № 641/5303/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000894, внесене до ЄРДР 18.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Харкова, військовослужбовця, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2021 року близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-2121», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по пр-ту Героїв Сталінграду в Слобідському районі в м. Харкові зі сторони вул. Аскольдівської, у напрямку вул. Анадирської. Проїжджаючи в районі буд. №23 по пр-ту Героїв Сталінграду, ОСОБА_5 втратив контроль над керуванням автомобілем, в результаті чого виїхав за межі проїжджої частини на праве, по ходу його руху, узбіччя, чим грубо порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка в цей час стояла за межами проїжджої частини.

В результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді косого перелому середньої третини діафіза із зсувом, перелому нижньої третини діафіза великогомілкової кістки без зсуву, поперечного діафіза малогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третин із зсувом лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/376-А/21 від 25.06.2021 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2121», р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобілем, виїхав за межі проїжджої частини на праве, по ходу його руху, узбіччя, з послідуючим наїздом на пішохода ОСОБА_4 , яка в цей час перебувала за межами проїжджої частини на правому по ходу його руху узбіччі.

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , згідно висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-21/14217-ІТ від 29.06.2021 року перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 та відсутністю у потерпілої будь-яких претензій до обвинуваченого. Винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення визнав у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що примирилась з обвинуваченим ОСОБА_5 , зазначила, що обвинуваченим повністю відшкодована спричинена їй шкода, жодних майнових та інших претензій щодо вчиненого відносно неї кримінального правопорушення вона до обвинуваченого не має, в зв`язку з чим просить суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, про що надала письмову заяву. Зазначила, що жодного тиску на неї не здійснювалось і її волевиявлення є вільним.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вимогами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України є необережним нетяжким злочином.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18) викладено висновок, згідно з яким саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно статтею 46 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію не оспорює, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості узгоджується з вимогами ст.46 КК України, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся, посилань на обставини вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обвинувальний акт не містить, з потерпілою примирився, спричинена шкода потерпілій відшкодована.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі на підставі ст. 46 КК України є нереабілітуючою підставою, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, як це передбачено ст. 285 КПК України. Обвинувачений суду пояснив, що не заперечує проти закриття провадження, також розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.

Отже, діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_5 у провину, дійсно мало місце і отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правильність ні в кого з учасників процесу не викликає сумнівів, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі вимог ст. 46 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлений.

Суд вирішує питання про долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 124, 284-286, п.2 ч.3 ст.314 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винної особи з потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-21/14217-ІТ від 29.06.2021 року у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 (дев`яносто шість) коп.

Автомобіль «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутим ОСОБА_5 .

Ухвала суду може бути оскаржена через Комінтернівський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя- ОСОБА_1