ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642/1358/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/393/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме - прокурора та підозрюваного, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП№ 2 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого зареєстрованого місця реєстрації, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 07.12.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, 21.04.2023 року звільнений по відбуттю строку покарання, який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

До ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", строком до 11.05.2024 року, включно, та визначено суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., після внесення якої підозрюваного вирішено з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки: - прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого їй злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , визначено рахувати з 13 березня 2024 р.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення реального настання вказаних ризиків, а лише перераховано їх, без посилання на докази. На думку захисника, саме лише тяжкість не може бути підставою для продовження тримання під вартою. Посилаючись на практику ЄСПЛ, захисник вважає, що в такому випадку ухвала слідчого судді підлягає скасуванню. В повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, буде обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підозрюваного підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний та прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явились, були, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора та підозрюваного, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001742 від 28.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно відомостей досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 20.11.2023, в період часу з 12 год 33 хв по 12 год 55 хв, під час дії воєнного стану, знаходився в торговельному залі супермаркету «Аврора», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Вигідна покупка» (ЄРДПОУ 41130363), де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_6 таємно викрав зі стелажу з мильними засобами один чоловічий дезодорант «OLD SPICE Whitewater» стік 85 мл., вартість якого, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 25633 від 11.12.2023, становить 179 грн. (сто сімдесят дев`ять гривень), сховавши його до правої кишені своєї куртки.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_6 , 20.11.2023, о 12 год 47 хв, викрав зі стелажу з технікою одну лампу-USB портативну LED гнучку кільцеву, вартість якої, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 25633, від 11.12.2023, становить 59 грн. (п`ятдесят дев`ять гривень) та поклавши її в праву кишеню своєї куртки, направився до відділу з солодощами, де викрав глазурований батончик «Nuts Single», 42 г. у кількості 2 шт., вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 25633 від 11.12.2023, 24 (двадцять чотири) гривень 00 копійок, кожна, загальною вартістю - 48 грн. (сорок вісім гривень) та глазурований батончик «Nuts Strawberry», 42 г. у кількості 2 шт. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 25633 від 11.12.2023, 24 (двадцять чотири) гривень 00 копійок, кожна, загальною вартістю - 48 грн. (сорок вісім гривень) сховавши їх у праву кишеню своєї куртки. Після чого, ОСОБА_6 оминаючи касову зону та не сплативши за вищевказаний товар, покинув приміщення магазину, звернувши на свою користь викрадене майно, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Вигідна Покупка» (ЄРДПОУ 41130363) матеріальну шкоду на загальну суму 334 (триста тридцять чотири) гривні 00 копійок.

12.03.2024 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Того ж дня, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої підозри, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 27.11.2023; протокол огляду предмету (диску), на якому міститься відеозаписи з місця скоєння злочину; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 ; висновком експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 25633 від 11.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. Також посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вважав, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, для запобігання зазначеним ризикам, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, враховуючи, що підозрюваний стійких соціальних зв`язків не має, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, стабільного прибутку для існування не має, що на його думку, свідчить про існування вказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявність вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення,оскільки на переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Також судом враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, який не працює, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість.

Слідчий суддя з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим для забезпечення підозрюваним виконування покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, наявність реальної можливості у нього внести заставу, ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне визначити ОСОБА_6 суму застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 грн. (3028 х 20), розмір якої, на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри,підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та вказує на те, що для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відомості щодо особи підозрюваного даютьдостатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність у нього в минулому судимості за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, відсутності стабільного прибутку, що свідчить про те, що єдиним його доходом є злочинна діяльність у сфері незаконного заволодіння майна громадян, не працює, міцних соціальних зв`язків не має.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 60 560 грн., погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. При цьому, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Вирішуючи питання про визначення підозрюваному розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, під час апеляційного розгляду захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження його матеріального та фінансового стану, а тому, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з вищенаведеного.

За таких обставин, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, оскільки застосування до нього іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченою переховуватися від суду або вчинити інший злочин, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. При цьому, слід урахувати, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, підозрюваний офіційно не працює, доказів знаходження на його утриманні неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб, підозрюваним та його захисником не надано, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Крім того, раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів проти власності, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Також колегія суддів бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, а тому не виключена можливість підозрюваного впливати на свідків, які на даний час не допитані.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2024 року про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про застосування щодо підозрюваного за ч.3 ст.368 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 11.05.2024 року із застосуванням до нього застави у розмірі 60 560 грн, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3