Справа № 643/6070/24
Провадження № 1-кс/643/696/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004289 від 13.12.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 06.06.2024 у період часу з 07:09 по 08:03 під час обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , а саме на:

-військовий квиток № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-мобільний телефон ТМ «Samsung», imei: НОМЕР_2 ; imei2: НОМЕР_3 з номером телефону НОМЕР_4 ;

-файл, у якому два аркуші А 4 з назвою: «Довідка військово-лікарської комісії» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання прокурор не з`явилась, подала заяву, у якій просила клопотання задовольнити та розглянути без її участі.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_4 , у судове засідання не зв`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що слідчий відділ Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0004289 від 13.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 13.12.2023 до СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області надійшли матеріали ОРС «Захист» про те, що особа на ім`я ОСОБА_5 прийняла пропозицію за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

У період часу з 07:09 по 08:03 год. 06.06.2024, ст. слідчим ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

-військовий квиток № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-мобільний телефон ТМ «Samsung», imei: НОМЕР_2 ; imei2: НОМЕР_3 з номером телефону НОМЕР_4 ;

-файл, у якому два аркуші А 4 з назвою: «Довідка військово-лікарської комісії» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані речі були вилучені, жодних зауважень від учасників обшуку не надходило, протокол записано в точній відповідності до проведених дій та отриманих результатів.

Посилаючись на положення ст.98 КПК України прокурор зазначає, що вилучене в ході обшуку майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що у даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 06.06.2024 року в період часу з 07:09 по 08:03, під час обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , а саме на:

-військовий квиток № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-мобільний телефон ТМ «Samsung», imei: НОМЕР_2 ; imei2: НОМЕР_3 з номером телефону НОМЕР_4 ;

-файл, у якому два аркуші А 4 з назвою: «Довідка військово-лікарської комісії» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1