Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4575/24
Номер провадження 1-кс/711/1208/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

скаржника, як захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

слідчого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 28.12.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до якої скаржник просить скасувати повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 28.12.2023.

В обґрунтування скарги зазначено, щоСлідчим управлінням ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000405 від 28 грудня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України.

05 квітня 2024 року старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України, яке вручено слідчим того ж дня о 19 год. 41 хв. дружині ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , в зв`язку з тим, що 17 березня 2024 року (до складання письмового повідомлення про підозру), останній виїхав за межі України до Республіки Польща.

Посилаючись на приписи ст.ст. 276-278, 111, 133,135, п. 1ч. 1 ст. 541 КПК України, захисник вважає, що слідчим вказані нормативні положення дотримані не були, оскільки згідно з інформацією, наданої листом Державної прикордонної служби України від 24.04.2024 № 19-28716/18/24-Вих, вбачається що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.03.2024 о 21 год. 32 хв. здійснив перетин державного кордону України у напрямку виїзду автомобільним транспортом у пункті пропуску Шегині, отже, у сторони обвинувачення була можливість отримати актуальну інформацію про виїзд останнього за кордон ще до складання письмового повідомлення про підозру, що і було зроблено.

Як зазначає скаржник,про факт перетину державного кордону ОСОБА_3 , органу досудового розслідування було відомо ще об 11 год. 56 хв. 05 квітня 2024 року, тобто, до вжиття заходів на вручення повідомлення про підозру того ж дня о 19 год. 41 хвилини.

Незважаючи на наявність актуальної інформації про вказаний виїзд ОСОБА_3 у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» та в розпорядженні органу досудового розслідування, сторона обвинувачення не вжила жодних належних і достатніх заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Таким чином, сторона захисту вважає, що лише після встановлення реального місцезнаходження ОСОБА_3 сторона обвинувачення мала здійснити процесуальну дію щодо здійснення повідомлення про підозру, шляхом вручення раніше складеного письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлення, тобто у визначений положеннями ст. ст. 278,111, 133, 135, 541, 548 та 551 КПК України спосіб.

Станом на 05 квітня 2024 року ОСОБА_3 вже 20 днів перебував за межами України та не проживав за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що під час здійснення повідомлення про підозру, з метою дотримання процесуального порядку, сторона обвинувачення мала керуватись положеннями частини 7 статті 135 КПК України.

Крім того, під час досудового розслідування стороною захисту на адресу органу досудового розслідування та прокурора подавались клопотання (від 22.05.2024 та 24.05.2024), в яких зазначено адресу місця перебування та місця роботи ОСОБА_3 у Республіці Польща, де він проживає на законних підставах та докази такого проживання та працевлаштування.

Також, захисник зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про те, що ОСОБА_3 повідомлявся або викликався до органу досудового розслідування чи прокурора для участі у проведенні слідчих або процесуальних дій від початку реєстрації даного кримінального провадження до моменту прийняття процесуального рішення у вигляді повідомлення про підозру.

Сам факт складання письмового тексту повідомлення про підозру без його безпосереднього вручення відповідною особою не може бути розцінений як виконання нею усього комплексу дій, що охоплюють поняття «здійснити повідомлення про підозру».

Таким чином, скаржник вважає, що письмове повідомлення про підозру від 05 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000405 не було вручено ОСОБА_3 в день його складання, як того вимагає КПК України, що свідчить про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 здійснено без дотримання належної правової процедури, а старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 було грубо порушено передбачений КПК України порядок повідомлення особі про підозру, відтак ОСОБА_3 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000405 від 28 грудня 2023 року у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим просив задовольнити скаргу.

27.06.2024 року адвокатом ОСОБА_4 було подано доповнення до скарги на повідомлення про підозру, в яких останній зазначив про наявність об`єктивних підстав для скасування письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 , у зв`язку з її необґрунтованістю, посилаючись на те, що за версією органу досудового розслідування, останній, діючи, умисно, разом та за попередньою змовою з виконуючими обов`язки директора ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , головним бухгалтером ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» ОСОБА_11 та іншими невстановленими на теперішній час особами, переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном, у період з 15.04.2022 по 15.11.2023 сприяв службовим особам товариства в розтраті коштів ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» на свою користь у сумі 17 046 900 грн. в умовах воєнного стану.

Станом на день складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 , вказані в підозрі обставини органом досудового розслідування були підтвердженні висновком від 29.03.2024 № 1-29/03/2024-сее судового експерта ОСОБА_12 за результатом проведення судово-економічної експертизи наданих документів, згідно якого висновки, зазначені у Довідці спеціаліста від 19.03.2024 № 19/03-1 щодо розрахунку розміру економічного показника матеріальної шкоди (збитку) нанесеної підприємству ТОВ «ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ» (), внаслідок перерахування грошових коштів, як оплата за послуги на рахунки ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_14 , за умови не здійснення господарських операцій щодо надання послуг, а лише їх документування, у сумі 22 629 554, 00 грн., експертом документально підтверджується.

12 червня 2024 року, на підставі статтей 101, 102, 242 КПК України та п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, стороною захисту було ініційовано перед судовим експертом ОСОБА_12 проведення додаткової судово-економічної експертизи, з урахуванням попереднього експертного висновку та додаткових документів, наданих на дослідження.

За наслідком проведення вказаного експертного дослідження, судовим експертом ОСОБА_12 складено висновок експерта від 26.06.2024 № 2-26/06/2024-сее за результатом проведення додаткової судово-економічної експертизи у вказаному кримінальному провадженні, в ході якої експертом зроблено висновок про те, що висновки, викладені у Довідці спеціаліста від 19.03.2024 № 19/03-1 в частині визначення розміру матеріальної шкоди (збитків) завданої ТОВ «ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ» () на суму 22 629 554, 00 грн., експертом документально не підтверджуються.

За таких обставин, посилаючись на п. 6 ч. 2 ст. 242, ст. ст.84,85,94 КПК України, захисник вважає, що станом на 27 червня 2024 року, органом досудового розслідування не підтверджено належними доказами існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме факту завдання будь-яких матеріальних збитків ТОВ «ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ» зокрема, завданих протиправними діями ОСОБА_3 , відтак, твердження сторони обвинувачення щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191,ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 є необґрунтованим.

Крім того, до даного часу, органом досудового розслідування не надано будь-яких належних та допустимих доказів здійснення ОСОБА_3 дій, які охоплюються диспозицією ст. 357 КК України та містять склад кримінального правопорушення, передбачений вказаною статтею КК України, зокрема, що відсутність документів, які за версією слідства, були викрадені з ТОВ «ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ» спричинили порушення роботи вказаного підприємства та наявність причинно-наслідкового зв`язку між вказаними подіями, для достатності юридичної кваліфікації вказаних обставин саме за частиною 2 ст. 357 КК України.

Також захисник звертає увагу, що стороною захисту було доведено до відома органу досудового розслідування інформацію, що документи, які перелічені у повідомленні про підозру ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 357 КК України, були вивезені з території ТОВ «ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ» на підставі наказу від 04.05.2023 № 27-ОД «Про організацію відділеного архівного зберігання» після ракетного обстрілу поблизу території вказаного підприємства у 2023 році, що додатково вказує на те, що повідомлення про підозру за вказаними обставинами ОСОБА_3 є очевидно передчасним, а вказані обставини підлягають перевірці слідчим шляхом.

Сторона захисту зазначає про відсутність обставин, підтверджених доказами, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 05 квітня 2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України у кримінальному провадженні № 0000405 від 28 грудня 2023 року, на даний час, є очевидно необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу та доповнення до скарги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі та доданих до скарги доказів. Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 05 квітня 2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України у кримінальному провадженні № 0000405 від 28 грудня 2023 року підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням процесуального порядку вручення повідомлення про підозру та очевидною її небгрунтованістю.

Адвокат ОСОБА_5 також підтримав доводи, викладені у скарзі та доповненнях до скарги, посилаючись на порушення слідчим процесуального порядку вручення підозри, а також з огляду на очевидну її необґрунтованість.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечував, зазначивши, що вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 відбулося в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, на момент вручення підозри місцезнаходження ОСОБА_3 органу досудового розслідування відомо не було, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч. 2 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру було вручено дружині ОСОБА_3 - ОСОБА_8 . В даному кримінальному провадженні на думку сторони обвинувачення зібрано достатньо доказів для пред`явлення обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України, а надання стороною захисту висновку експерта, проведеного за її клопотанням, не свідчить про відсутність події кримінального правопорушення, а потребує детальної перевірки та проведенню відповідних слідчих дій.

Слідчий ОСОБА_7 заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 , посилаючись на її необґрунтованість, оскільки підозра ОСОБА_3 вручена у законний спосіб, а саме у зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання та реєстрації повідомлення про підозру та пам`ятка з процесуальними правами вручена дружині ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , про що остання поставила свій підпис. Щодо доданого до скарги висновку експерта за результатами проведення за клопотанням сторони захисту додаткової судово-економічної експертизи, слідчий зазначив, що на момент призначення ним та проведення первинної судово-економічної експертизи, в його володінні не було тих документів, що надала сторона захисту експерту для проведення додаткової експертизи. Ці всі обставини потребують ретельного дослідження та оцінці під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, як і документи та їх походження, надані захисником для проведення експертизи. Наявність додаткової експертизи, проведеної за клопотанням сторони захисту і наданими ними документами, які особисто у нього викликають сумнів, що також потребує відповідного дослідження, не свідчить про відсутність події кримінального правопорушення і не є підставою для скасування підозри та закриття кримінального провадження. Факт перерахування коштів на рахунки ОСОБА_3 підтверджується відповідними документами про рух коштів начебто за проведені роботи, факт ненадання яких підтверджується не лише висновком експертизи, а і показами свідків. На підприємстві проводилася ревізія, було виявлено відсутність документів, що створило перешкоди в його діяльності.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру після двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Слідчий суддя зазначає, що КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Однак, враховуючи положення ст. 8, 22, 26, глави 22 КПК України, зважаючи на правову природу зазначеного виду оскарження, враховуючи зміст скарги та доповнень до скарги сторони захисту, в ході його здійснення слідчим суддею загалом перевіряється наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення процесуального порядку такого повідомлення.

Щодо строків звернення із скаргою на повідомлення про підозру.

З матеріалів скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржуване повідомлення про підозру ОСОБА_3 було здійснено 05.04.2024, а скарга на вказану підозру подана 06.06.2024, тобто зі спливом більше двох місяців з дня повідомлення про підозру. При цьому, слідчим суддею встановлено, що на момент звернення до суду із вказаною скаргою та на момент її розгляду рішень про закриття кримінального провадження чи звернення з обвинувальним актом до суду, органом досудового розслідування, не приймалося.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу подано з дотриманням строків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Підстави для повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З долученого захисником повідомлення про підозру від 05.04.2024 вбачається, що підставою вручення підозри ОСОБА_3 була наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.4 ст. 191, ч. 5 ст 27, ч.5 ст.191, ч. 2 ст. 357 КК України.

Перевіряючи наявність вказаної підстави для повідомлення про підозру, слідчий суддя виходить з того, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Слідчий суддя зазначає, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору винуватості або невинуватості особи, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих досудовим розслідуванням доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності.

Тобто під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є, зокрема, питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення їй про підозру.

Із урахуванням цього, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. При цьому, виходячи із системного аналізу п. 3 ч. 1 ст. 276 та п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, він є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри», оскільки останній використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення саме вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

У зв`язку із цим слідчий суддя під час розгляду скарги вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000405 від 28.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України за заявою заступника директора ТОВ «Український аграрний портал» про те, що службові особи ТОВ «Модерн - Логіст», зловживаючи службовим становищем під час воєнного стану здійснили привласнення майна, що належить на праві приватної власності ТОВ «Український аграрний портал».

Окрім того, як вбачається з доданих до скарги витягів з ЄРДР в ході досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_3 , діючи, умисно, разом та за попередньою змовою з виконуючими обов`язки директора ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , головним бухгалтером ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» ОСОБА_11 та іншими невстановленими на теперішній час особами, переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном, у період з 15.04.2022 по 15.11.2023 сприяв службовим особам товариства в розтраті коштів ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» на свою користь у сумі 17 046 900 грн. в умовах воєнного стану, а також діючи умисно, та за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами у листопаді-грудні 2023 здійснили викрадення з території ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» офіційних документів ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» та ТОВ «Український аграрний портал», що спричинило порушення роботи вказаних підприємств.

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_3 підозрюється у пособництві в розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України; пособництві в розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а також у викраденні офіційних документів, що спричинило порушення роботи підприємства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Так, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_3 обіймаючи у 2022 році посаду заступника начальника складу ТОВ «Завод Смілянська Хлодня», а з 01.06.2023, згідно наказу ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» № 123/3/к/тр від 01.06.2023, посаду заступника директора з матеріально-технічного постачання ТОВ «Завод Смілянська Хлодня», а також з 30.03.2022 будучи зареєстрованим фізичною особою підприємцем, приймав безпосередню участь в керівництві господарською діяльністю ТОВ «Завод Смілянська Хлодня». Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодінні майном товариства, ОСОБА_3 , діючи разом та за попередньою змовою з виконуючими обов`язки директора ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , головним бухгалтером ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» ОСОБА_11 та іншими невстановленими на теперішній час особами, налагодили та реалізували схему розтрати грошових коштів товариства у період з 15.04.2022 по 15.11.2023. Так, ОСОБА_3 у невстановленому в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 15.04.2022, був складений договір №010422 вiд 01.04.2022 про надання послуг ТОВ «Завод Смілянська Хлодня», який не мав на меті надання послуг товариству, а використовувався для приховування протиправної діяльності з розтрати коштів. Крім того, ОСОБА_3 передав службовим особам ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» реквізити наступних відкритих на нього як фізичну особу-підприємця банківських рахунків: НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк», НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», НОМЕР_3 , відкритий в Філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», на які мали бути перераховані грошові кошти ТОВ «Завод Смілянська Хлодня». Вказаними діями ОСОБА_3 сприяв службовим особам ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» у розтраті належного товариству майна на свою користь.

У подальшому, виконуючи обов`язки директора ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , головний бухгалтер ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» ОСОБА_11 та інші невстановлені на теперішній час особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, усупереч інтересам товариства та його засновників, достовірно знаючи, що товариству послуги згідно договору №010422 вiд 01.04.2022 фізичною-особою підприємцем ОСОБА_3 не надавались, у період з 15.04.2022 по 15.11.2023, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та за невстановлених обставин, організували перерахування з банківського рахунку ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» НОМЕР_4 , відкритому в АТ «Укрексiмбанк», на рахунки ФОП ОСОБА_3 НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк», НОМЕР_2 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк», НОМЕР_3 , що відкритий в Філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», грошових коштів в сумі 17 046 900 грн., в умовах воєнного стану. Вказаними діями ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» було спричинено матеріальну шкоду (збитки) на суму 17 046 900 грн., що більше ніж у 12 702 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 здійснюючи фактичне керівництво господарською діяльністю ТОВ «Завод смілянська Хлодня», діючи, умисно, з корисливих мотивів, разом та за попередньою змовою з виконуючим обов`язки директора ТОВ «Завод смілянська Хлодня» ОСОБА_10 , головним бухгалтером ТОВ «Завод смілянська Хлодня» ОСОБА_11 та іншими невстановленими на теперішній час особами, переслідуючи мету приховування фактів розтрати майна товариства, використовуючи підконтрольну особу - ОСОБА_15 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, у листопаді-грудні 2023 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, здійснили викрадення з території товариства, що за адресою: АДРЕСА_2 , офіційних документів ТОВ «Завод смілянська Хлодня», а саме:

- договору оренди нежитлових приміщень №30/12/16-01 від 30.12.2016, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ ПОРТАЛ»;

- договору оренди обладнання №30/12/16-02 від 30.12.2016, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ ПОРТАЛ»;

- договору оренди нежитлових приміщень №010117-04 від 01.01.2017, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ ПОРТАЛ»;

- договору оренди нежитлових приміщень №01122019-ОР-2 від 01.12.2019, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ ПОРТАЛ»;

- договору оренди нежитлових приміщень №01122019-ОР від 01.12.2019, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ АГРАРНИЙ ПОРТАЛ»;

- договору №003.005.2023 від 22.05.2023, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ТОВ «НОВАТОР ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА»;

- договору банківського рахунку № НОМЕР_5 від 03.09.2020, укладеного між ТОВ «ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ» та Акціонерний банк «Південний»;

- договору карткового рахунку № НОМЕР_6 від 24.06.2020, договору банківського рахунку № НОМЕР_7 від 06.02.2020, договору банківського рахунку на обслуговування за допомогою системи iFOBS № I3435-978-322313 від 07.02.2020, укладених між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та АТ «УКРЕКСІМБАНК»;

- договору про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії №1100Р від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ПАТ «Черкасиобленерго»;

- договору про постачання електричної енергії №1100 від 17.10.2018, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ПАТ «Черкасиобленерго»;

- договору постачання природного газу №12/22261/ПЕР-22 від 09.06.2022, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ТОВ «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС»;

- договору №72/18 про постачання електричної енергії від 12.09.2018, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та ТОВ «СТЕЙБЛ ЕНЕРДЖІ»;

- договору №4 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01.10.2018, укладеного між ТОВ «Завод смілянська Хлодня» та Комунальним підприємством «Вод Гео»;

- договір про надання послуг №15/06/20-2 від 15.06.2020, укладеного між ТОВ «ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ» та ТОВ «НАУКОВО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТ ЕКСПЕРТИЗИ ОБЄКТІВ НАФТОГАЗОВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ»;

- дозволу №208.20.71 від 16.09.2020 на виконання газонебезпечних робіт у вибухопожежонебезпечних зонах;

- висновку експертизи щодо стану охорони праці №18.5-01.2-02-0966.20 від 28.08.2020;

- декларації відповідності матеріально-технічної бази вимог законодавства з питань охорони праці №07-03/266637 від 29.05.2020;

- ТУ У 10.3-1-2021 від 30.09.2021;

- сертифіката якості продукції №2014/75952.7 від 08.08.2023 FSSC22000;

- витягу з Єдиного державного реєстру ТОВ «Завод смілянська Хлодня»;

- витягу з реєстру платників податку на додану вартість ТОВ «Завод смілянська Хлодня»;

- Статуту ТОВ «Завод смілянська Хлодня», затвердженого протоколом загальних зборів учасників Товариства № 4 від 20.06.2017;

- протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Завод Смілянська Хлодня» № 4 від 20.06.2017;

які перевезли у невстановлене в ході досудового розслідування місце, що спричинило порушення роботи ТОВ «Завод Смілянська Хлодня».

Слідчим ОСОБА_7 у судовому засіданні надано слідчому судді матеріали кримінального провадження (у п`яти томах), які місять фактичні дані, що слугували підставою для повідомлення ОСОБА_3 про підозру у можливому вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннь.

Так, досліджені слідчим суддею в нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження, в тому числі заяви про вчинення кримінального правопорушення від ТОВ «Завод Смілянська Хлодня», ТОВ «Український аграрний портал», протоколи допитів свідка ОСОБА_16 , протокол допиту свідка ОСОБА_17 , протокол допиту свідка ОСОБА_18 , протокол допиту свідка ОСОБА_19 , протокол допиту свідка ОСОБА_20 , протокол допиту свідка ОСОБА_21 , довідка спеціаліста № 19/03-1 від 19.03.2024, висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1-29/03/2024-сее від 29.03.2024, виписка по банківському рахункуТОВ «Завод Смілянська Хлодня» НОМЕР_4 , відкритому в АТ «Укрексiмбанк» та інші матеріали кримінального провадження, створюють у слідчого судді переконання у тому, що встановлені на даному етапі досудового розслідування обставини з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями і для стороннього спостерігача прослідковувався б зв`язок між описаними діями підозрюваного та вчиненими злочинами, що в своїй сукупності та взаємозв`язку ці фактичні дані, що містяться в матеріалах кримінального провадження, відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, та надають стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 ч. 5, ч. 2 ст. 357 КК України за обставин, викладених у підозрі.

При цьому, надані стороною захисту доводи, не спростовують того факту, що мали місце події, що розслідуються стороною обвинувачення в рамках даного кримінального провадження, про які зазначено в повідомленні про підозру від 05.04.2024.

Водночас, у контексті доводів сторони захисту, слід відзначити, що в межах розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя не вправі оцінювати зібрані під час досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для складання та направлення до суду обвинувального акту щодо підозрюваного.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Доводи захисника щодо наявності виключно господарсько-правових відносин між суб`єктами господарювання, відсутності об`єктивної сторони кримінальних правопорушень та наслідків їх вчинення, слідчий суддя відхиляє. Так, слідчий суддя відзначає, що виникнення із одного юридичного факту кримінально-правових та господарсько-правових відносин є можливим та не може означати відсутність події злочину чи складу злочину в діянні особи.

Станом на день складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 , вказані в підозрі обставини, зокрема факт завдання матеріальної шкоди (збитку), нанесеної підприємству ТОВ «ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ» () у сумі 22 629 554, 00 грн., внаслідок перерахування грошових коштів, як оплата за послуги на рахунки ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_14 , за умови не здійснення господарських операцій щодо надання послуг, а лише їх документування були встановлені висновком від 29.03.2024 № 1-29/03/2024-сее судового експерта ОСОБА_12 за результатом проведення судово-економічної експертизи наданих документів.

При цьому, слідчий суддя вважає, що наданий в судовому засіданні скаржником висновок експерта від 26.06.2024 № 2-26/06/2024-сее за результатом проведення додаткової судово-економічної експертизи за ініціативою сторони захисту на підставі наданих захисниками матеріалів, що не знаходились у володінні сторони обвинувачення, в ході якої експертом зроблено висновок про те, що висновки, викладені у Довідці спеціаліста від 19.03.2024 № 19/03-1 в частині визначення розміру матеріальної шкоди (збитків) завданої ТОВ «ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ» () на суму 22 629 554, 00 грн., експертом документально не підтверджуються - не є безумовною підставою для визнання підозри ОСОБА_3 очевидно необґрунтованою та відповідно, для її скасування і не свідчать про відсутність події кримінального правопорушення, що розслідується в рамках даного кримінального провадження.Вказані обставини потребують ретельного дослідження та оцінки під час проведення подальшого досудового розслідування, як і документи та їх походження, надані стороною захисту для проведення додаткової експертизи.

Слідчий суддя також зазначає, що доведення чи не доведення кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 , так само як і наявність чи відсутність в його діях складу злочинів, в тому числі передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України, про що неодноразово зазначала сторона захисту, а також належність, допустимість та достатність доказів вирішується виключно в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

На стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті під час подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження.

Отже, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що при перевірці доводів та обставин, на які посилається сторона захисту, як на підстави для скасування повідомлення про підозру, захисником не наведено обставин, які б очевидно вказували на непричетність ОСОБА_3 до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, відсутність достатніх підстав для підозри, тобто про її необґрунтованість.

Разом із тим, вищенаведеним слідчим суддею не констатується наявність в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин викладених у підозрі, оскільки обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінці в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Щодо дотримання вимог КПК України щодо змісту повідомлення про підозру.

Вимоги до змісту письмового повідомлення про підозру закріплені у статті 277 КПК України. Письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається з долученого до скарги повідомлення про підозру ОСОБА_3 складене 05.04.2024 старшим слідчим в ОВС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 та погоджене першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_22 зазначеним вимогам відповідає, оскільки містить усі відомості, передбачені п. 1-8 ч. 1 ст. 277 КПК України.

Також, у повідомленні про підозру міститься достатній виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які сторона обвинувачення вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано підозру із зазначенням дій, які, за версією органу досудового розслідування, були вчинені підозрюваним, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З огляду на це, слідчий суддя доходить до висновку про відповідність змісту даного повідомлення про підозру вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали стороні захисту в повному обсязі реалізувати своє право на захист, в т.ч. формувати стратегію і тактику захисту.

Щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України, зокрема порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України.

Як вже було зазначено вище 05.04.2024 старшим слідчим в ОВС Слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 за погодженням з першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_22 було складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у пособництві в розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України; пособництві в розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а також у викраденні офіційних документів, що спричинило порушення роботи підприємства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК підозрюваним є, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, для перевірки того, чи набув ОСОБА_3 статусу підозрюваного, необхідно встановити наявність таких фактів: (1) складення щодо особи повідомлення про підозру; (2) невручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, відносно якої його складено; (3) вжиття заходів для вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, слідчий або прокурор повинен у день складення повідомлення про підозру вжити заходів до вручення повідомлення, а у випадку неможливості зазначеного через невстановлення місцезнаходження особи, вжити заходів для вручення повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Так, згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК).

Але у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК).

Таким чином, під «вжиттям заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень» слід вважати вчинення стороною обвинувачення таких документально підтверджених дій, за наслідками яких особа об`єктивно мала можливість дізнатися про початок її кримінального переслідування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к дійшла висновку, що викладена у письмовому повідомленні підозра та вручена у належний спосіб є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. З моменту повідомлення про підозру слідчий , прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що Кримінальний процесуальний кодекс України пов`язує набуття процесуального статусу підозрюваного, місцезнаходження якого не встановлено, саме з вжиттям заходів з вручення повідомлення про підозру, а не з фактичним отриманням повідомлення про підозру.

Як було встановлено в судовому засіданні у день складання повідомлення про підозру - 05.04.2024, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_3 за місцем проживання та не встановленням місця його знаходження, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_3 разом із пам`яткою про його права та обов`язки було вручено його дружині - ОСОБА_8 за місцем реєстрації ОСОБА_3 та останнім відомим місцем його проживання, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, є членом його родини.

При цьому у графі про повідомлення про підозру, вручення її копії та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки зазначено власноруч «дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та підпис, 19 год. 41 хвилина 05.04.2024», жодних заперечень щодо отримання повідомлення про підозру, як вбачається з примірника, доданого до скарги, ОСОБА_8 зроблено не було.

До того ж, неможливість безпосереднього вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 підтверджується і тим, що згідно наявних в системі Державної прикордонної служби України відомостей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.03.2024 перетнув державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон «Шегині» в напрямку Республіки Польща, після чого на територію України не повертався. Тому, об`єктивна можливість фізичного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 у органу досудового розслідування була відсутня.

Отже, орган досудового розслідування, не встановивши місцезнаходження підозрюваного, вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Також слідчий суддя враховує, що КПК не передбачає обов`язку чи права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення.

Більше того, системне тлумачення ч.1 ст. 42 та ч. 1 ст. 278 КПК вказує на те, що слідчий чи прокурор зобов`язані у день складення повідомлення про підозру її вручити безпосередньо, якщо протягом цього дня, намагаючись безпосередньо вручити повідомлення про підозру, вони не можуть встановити місцезнаходження особи, то зобов`язані вжити заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З огляду на викладене, слідчий вжив достатніх заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 та інформування останнього про початок його кримінального переслідування у кримінальному провадженні, в тому числі, з урахуванням обізнаності останнього із вказаним повідомленням, що вбачається з доданих до скарги пояснень ОСОБА_3 .

Адресу перебування за кордоном захисники повідомили органу досудового розслідування після набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного, а тому у слідчого чи прокурора не було жодної необхідності повторно направляти повідомлення про підозру за допомогою міжнародної правової допомоги з метою вручення йому такого повідомлення за зазначеною за кордоном адресою.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_3 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити особисто йому письмове повідомлення про підозру від 05.04.2024 у день його складення, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ст. 111, ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України вручено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За таких обставин твердження захисників про наявність порушень вимог ст. 278 КПК України є необґрунтованими.

Враховуючи вище наведе, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України, аскаргу адвоката ОСОБА_4 вважає такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 276-278, 303, 305-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 357 КК України, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 28.12.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1