Справа № 587/214/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

з участю секретарів судового засідання - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, незареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Сумського районного суду Сумської області від 25 березня 2015 року за ч. 2 ст.185, ст. 198, ч.1 ст. 70 КК України до 35 діб арешту;

вироком Сумського районного суду Сумської області від 17 листопада 2015 року за ч. 2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт;

вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2018 року за ч. 2 ст. 186 із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі

вироком Сумського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 70, 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 роки 1 дня позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022,

№ 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, №255/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, останній раз з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_6 19 грудня 2023 року близько 21-ої години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання в буд. АДРЕСА_1 , перебуваючи в кімнаті будинку разом з ОСОБА_5 , повторно, таємно викрав у останньої мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy A30, об`ємом оперативної пам`яті 3 GB, об`ємом вбудованої пам`яті 32 GB. Викраденим майном ОСОБА_6 в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку, згідно висновку експерта № СЕ-19/119-24/136-ТВ на суму 2 600,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, суду пояснив, що 19 грудня 2023 року він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відпочивали у ОСОБА_11 та його співмешканки ОСОБА_12 , вживали алкогольні напої. Потім, приблизно о 19-ій годині він, ОСОБА_5 , Мясоєд та ОСОБА_10 пішли по своїм домівкам. ОСОБА_5 пішла до нього додому, де залишилась на ніч. Вказав, що ОСОБА_5 у нього неодноразово брала кошти в борг і в той вечір знову попросила в борг, на що він погодився, але з її згоди, забрав у неї телефон як залог. В подальшому він заложив його в ломбард. Зазначив, що коли потерпіла прийшла до нього разом з працівником поліції і вимагала повернути телефон, він сказав неправду, оскільки боявся, що його притягнуть до кримінальної відповідальності через його судимість, а тому скрив факт того, що телефон потерпілої у нього, і у нього з ОСОБА_5 була домовленість через борги.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 19 грудня 2023 року вона була в гостях у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за адресою АДРЕСА_2 , де також був ОСОБА_6 , трохи пізніше прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вони вживали алкогольні напої. В подальшому вона разом з ОСОБА_6 пішла до нього додому, де залишилась спати. По дорозі вона виявила відсутність телефону про що повідомила ОСОБА_6 і вони разом шукали телефон. Вказала, що зранку вона звернулась до поліції. Зазначила, що будь яких домовленостей між нею та ОСОБА_6 з приводу телефону, як залогу, у них не було.

Під час судового розгляду органами досудового слідства надані наступні докази, які були безпосередньо досліджені судом.

Так, під час судового розгляду були допитані свідки:

ОСОБА_11 суду пояснив, що 19 грудня 2023 року до нього додому за аресою АДРЕСА_2 , де він живе зі співмешканкою ОСОБА_12 прийшла ОСОБА_5 , яка до них часто заходила і вони разом вживали алкогольні напої. Трохи пізніше того дня, до них прийшов ОСОБА_6 , а близько 17 години прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вони всі разом відпочивали, ОСОБА_5 давала ОСОБА_6 свій мобільний телефоні і він грав в якісь ігри в телефоні, але він хвилин через 20 повернув його. Вони разом відпочивали. Близько 19-ої години вони всі розійшлись, ОСОБА_5 уходила разом з ОСОБА_6 . Через деякий час, йому зателефонувала ОСОБА_5 дізнатись чи не залишила вона телефон у них в будинку, оскільки спочатку вона думала, що загубила його. Наступного дня вона приїхала з працівником поліції, який взяв у нього пояснення, більше йому з цього приводу нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що 19 грудня 2023 року близько 12-ої години до них додому за аресою АДРЕСА_2 , де вона живе разом з ОСОБА_11 прийшла ОСОБА_5 , яка принесла пляшку горілки та цигарки, і вони разом вживали алкогольні напої. Того дня, до них, трохи пізніше, прийшов ОСОБА_6 , а близько 17 години прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вони разом відпочили. Близько 19-ої години вони всі розійшлись, ОСОБА_5 уходила разом з ОСОБА_6 . Через деякий час, ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_13 і повідомила, що у неї пропав телефон.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 19 грудня 2023 року після обіду, точного часу не пам`ятає, він, разом з ОСОБА_9 прийшли у гості до ОСОБА_11 за аресою АДРЕСА_2 . Там були співмешканка ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вони разом відпочили. Потім розійшлись, він з ОСОБА_9 пішли в одну сторону, а ОСОБА_6 з ОСОБА_14 - в іншу. В подальшому йому стало відомо, що у ОСОБА_5 пропав телефон.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що взимку 2023 року після обіду, точного часу не пам`ятає, він разом з ОСОБА_10 прийшли у гості до ОСОБА_11 за аресою АДРЕСА_2 . Там були співмешканка ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вони спілкувались, всі, окрім нього, вживали алкогольні напої. Через деякий час, години через 1,5-2 він з ОСОБА_10 пішли додому. Вказав, що бачив, як ОСОБА_6 давав якісь кошти потерпілій, проте вказати що то були за кошти пояснити не зміг. Наступного дня йому стало відомо, що у ОСОБА_5 зник телефон.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суду пояснили, що вони були понятими під час слідчої дії, а саме слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 . Зазначили, що перед початком слідчої дії всім учасникам процесу були роз`яснені права, вони були присутні безперервно, підозрюваний ОСОБА_6 добровільно все продемонстрував де, і при яких обставинах вчиняв кримінальне правопорушення, а саме, де саме він знайшов мобільний телефон, який належав потерпілій .

Досліджені письмові докази:

Висновок експерта від 05.01.2024 року № СЕ-19/119-24/136-ТВ, згідно якого ринкова вартість мобільного телефон марки «Samsung» моделі Galaxy A30, об`ємом оперативної пам`яті 3 GB, об`ємом вбудованої пам`яті 32 GB, технічно справного зі слідами експлуатації, без пошкоджень, придабного Б/В 29.08.2023 року за 2700,00 гривень станом на 19.12.2023 року становила 2600,00 гривень. До висновку додана цінова інформація з мережні інтернет (а.к.п. 68-73);

За клопотанням сторони захисту була допитана експерт ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що її спеціалізація товарознавець, телефон на дослідження їй не надавався. Експертиза проводилася згідно вихідних даних, які були зазначені в постанові слідчого. Експертизу можливо провести без об`єкта, якщо всі дані зазначено. Це передбачено в наказі про виконання обов`язків судового експерта і методик визначення вартості майна.

Протокол слідчого експерименту від 16.01.2024 року, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Слідчий експеримент проведено в АДРЕСА_1 . В ході слідчого експерименту ОСОБА_6 продемонстрував де і яким чином вчинив кримінальне правопорушення щодо заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 . До протоколу додано фототаблицю (а.к.п. 74-86);

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.01.2024 року, згідно якого ОСОБА_5 заявила про крадіжку мобільного телефону, зазначивши про її обставини (а.к.п. 87-88);

Лист ПТ «ТОВ «Климко» ІКомпанія «ТОВ «Ломбард Капитал» від 12.01.2024 року, вих. № 10702/24-сб, згідно якого направлено витяг з акту-приймання передачі № 3 - № л/ТС-02/01/18-1 від 14.01.2024 року до договору № 1 на виконання робіт від 02.01.2018 року, укладеного на ім`я ОСОБА_6 (а.к.п. 90-95);

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, - суд оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів, як вказано у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року та враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року).

Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину фактично не визнав, оцінюючи його покази як обраний ним спосіб захисту.

Суд звертає увагу на те, що на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відоме; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати й сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; ґ) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Суд звертає увагу на те, що на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відоме; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати й сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; ґ) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази суд визнає об`єктивними та допустимими.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі і його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він повторно, в умовах воєнного стану таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy A30, належний ОСОБА_5 , вартістю 2 600,00 грн.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин, що характеризують кримінальне правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, сирота, характеризуючі дані обвинуваченого, згідно представлених суду документів за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючі обставини судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинувачуваного ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги конкретні обставини вчинення злочину, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо досягти лише в ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 слід стягнути судові витрати у розмірі 1136,92 грн.

Керуючись ст. ст. 92,94,100,124, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 263,265,ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання, тобто з 16 січня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу, залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (Отримувач платежу: ГУК у Сум обл/Сумський р/24060300, код отримувача: 37970404, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0018355, призначення платежу: Інші надходження (за проведення експертизи) судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1136,92 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому, його захиснику, потерпілій та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1