Справа № 521/1083/24
Номер провадження:1-кс/521/945/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000053 від 17.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, у невстановлений в ході досудового розслідування час, місці, та спосіб, з метою подальшого незаконного збуту, умисно, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, та в порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, став незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, керуючись корисливим мотивом, із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну повідомленнями «Телеграм» домовився з ОСОБА_5 , про збут останньому особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу та психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Так, 30.12.2023, біля 20 години 46 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_5 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, вагою 3,11 грами та психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін вагою 1,505 грам, отримавши від збуту 4100 гривень.

Крім цього, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, приблизно на початку лютого 2024 року, ОСОБА_4 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та часі, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи речовину рослинного походження та порошкоподібну речовину білого кольору і став незаконно зберігати їх з метою подальшого збуту.

Так, 08.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою:

АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено 66 зіп-пакетів з речовиною рослинного походження. В подальшому з використанням комплекта детектора наркотичних речовин LOT: 180505 встановлено, що реагент змінив своє забарвлення, що свідчить про наявність у виявленій речовині рослинного походження, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, який ОСОБА_4 повторно придбав та зберігав з метою подальшого збуту.

Згідно п. 4 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта кримінального правопорушення та інше.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Одеса, громадянин України, українець за національністю, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Санкція статті ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

За наявною інформацією АРМА, за підозрюваним ОСОБА_4 , на праві приватної власності зареєстровано частка квартири АДРЕСА_2 .

Згідно п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Враховуючи те, що є достатні підстави, вважати, що ОСОБА_4 після притягнення його до встановленої законом відповідальності, буде вживати заходи, щодо переходу права власності на майно яке йому належить третім особам, виникла необхідність у накладанні арешту на його майно, з метою конфіскації майна як виду покарання та з метою проведення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування.

Керуючись положеннями законодавства про інформацію ст. 222 КПК України та з урахуванням вимог Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містить службову інформацію АРМА, затвердженої Наказом АРМА від 14.11.2023 № 256, АРМА надає згоду на ознайомлення зі змістом цього листа та додатків до нього сторонам кримінального провадження слідчому судді, суду під час розгляду клопотання про накладення арешту на активи.

Слідча у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій підтримала клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просила проводити розгляд клопотання без її участі.

Власник майна з метою забезпечення арешту майна в судове засідання не викликався відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 17.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкція статті ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно інформації АРМА, за підозрюваним ОСОБА_4 , на праві приватної власності зареєстровано частка квартири АДРЕСА_2

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи "ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції", п. 44 справи "Камензинд проти Швейцарії" та інші).

Так, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно підозрюваного, слідчий суддя враховує і те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

На підставі викладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7,131,170,171, 173 КПК України, слідчий суддя,-

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000053 від 17.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме: частки квартири АДРЕСА_2 .

Заборонити відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1