Справа № 524/1365/24
Провадження № 1-кп/524/327/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000117, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

03.12.2023 приблизно о 15 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля бази оптово-складських приміщень, яка належить ТОВ «Кремінь-Траст», що розташована за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Небесної Сотні, б. 66/1, реалізовуючи свій злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрав майно, а саме: здійснив крадіжку металевої секції паркану розмірами 3х2 метри, вагою 86 кілограмів, який знаходиться на балансі та належить на праві власності ТОВ «Кремінь-Траст».

З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Кремінь-Траст» матеріального збитку на загальну суму 490,20 грн.

Він же, повторно, 22.12.2023 приблизно о 15 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля бази оптово-складських приміщень, яка належить ТОВ «Кремінь-Траст», що розташована за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Небесної Сотні, б. 66/1, реалізовуючи свій злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрав майно, а саме: здійснив крадіжку металевої секції паркану розмірами 3х2 метри, вагою 86 кілограмів, який знаходиться на балансі та належить на праві власності ТОВ «Кремінь-Траст».

З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Кремінь-Траст» матеріального збитку на загальну суму 490,20 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його так, з таких причин і мотивів як це вказано в описовій частині вироку.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву в якій просив слухати справу без його присутності, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність представника потерпілого, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без його участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є умисним тяжкими злочином; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вважає себе працездатним.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст.. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази рама від паркану металева розміром 3х2, 15 прутів металевих для паркану довжиною 1.5 кожен залишити на зберіганні власника.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя Ліна ОБРЕВКО