ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3023/23 Номер провадження 11-кп/814/1237/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого- судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 / відеоконференція/

та представника ВК № 64 ОСОБА_8 / відеоконференція/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Полтава в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава ві 27 грудня 2023 року

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Щорс Чернігівської області, є громадянином України, має середню освіту, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2011 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-

відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що матеріалами, які надані в розпорядження суду, не доведено, що поведінка засудженого протягом усього періоду відбування покарання вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання виправної колонії та звільнити його від відбування покарання умовно достроково.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що розглядаючи подання суд належним чином не врахував всі обставини кримінального провадження та прийшов до помилкового висновку про те, що він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Зазначає, що він вину у вчиненні злочину визнав, в установі працевлаштований офіційно, відвідує різні лекції та групові заняття , здобуває другу освіту, грошове стягнення за вироком погашене, підтримує зв`язки з рідними, стягнення зняті та погашені, 25 разів заохочувався адміністрацією колонії

Позиція учасників провадження.

Засуджений підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представник виправної колонії вважає, що засуджений виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, так як засуджений має уже 36 заохоченеь.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судової справи і особової справи засудженого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про необґрунтовану відмову суду у застосуванні щодо нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.

Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не лише формальний сплив певного строку покарання, а й факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Як встановлено, ОСОБА_7 засуджено вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2011 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання - 23.07.2010, кінець строку - 21.06.2024.

Згідно подання, характеристики на засудженого та матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.07.2010. За час перебування з 28.07.2010 в ДУ "Київський слідчий ізолятор" м. Києва характеризувався посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав, з 27.11.2011 по 16.12.2011 перебував в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" характеризувався посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мав, з 16.12.2011 перебував в ДУ "Диканівська виправна колонія (№ 12)", де, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання вісім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі двічі поміщався до дисциплінарного ізолятора, стягнення погашені в установленому законом порядку, мав чотири заохочення. З 28.02.2018 по теперішній час відбуває покарання в ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)". За час відбування покарання за порушення встановленого порядку один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено у встановленому законом порядку, заохочувався двадцять один раз за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Виконавчі листи до установи не надходили, за вироком Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 1-143/11 сплачено штраф у розмірі 4735,68 грн. 05.01.2017 рішенням комісії виправної колонії в зміні умов тримання тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення. 04.07.2019 рішенням комісії виправної колонії в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено як особі яка, не стала на шлях виправлення. 02.10.2020 рішенням комісії виправної колонії в застосуванні умовно-дострокового звільнення відмовлено як особі, яка скоїла особливо тяжкий злочин. 01.04.2022 рішенням комісії виправної колонії в застосуванні умовно-дострокового звільнення прийнято позитивне рішення як особі, яка довела своє виправлення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.03.2022, яка Полтавським апеляційним судом залишена без змін, у застосуванні умовно-дострокового звільнення від покарання засудженому ОСОБА_7 відмовлено.

Засуджений ОСОБА_7 працевлаштований в майстерні установи по виготовленню сувенірної продукції. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. Вину у скоєному злочині не визнав, але за час відбування покарання та в результаті проведених виховних заходів вину у скоєному злочині визнав, розкаюється. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, не допускає порушень вимог пожежної безпеки ц безпеки праці. Згідно статті 118 КВК України залучається до виконання робіт з благоустрою установи та відділення, до виконання робіт по благоустрою відноситься сумлінно. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених "Професія", "Правова світа", "Фізкультура і спорт", відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи, пройшов курси підготовки до звільнення. Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень та середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Рішенням комісії виправної колонії від 01.11.2023 вирішено направити подання до Ленінського районного суду м. Полтави щодо застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення.

Ретельно вивчивши матеріали подання та особову справу засудженого ОСОБА_7 , апеляційний суд дійшов переконання, що за весь період відбування покарання засуджений характеризується позитивно, як особа, що в цілому дотримується норм, які визначають порядок та умови виконання покарання; вину у скоєному злочині фактично визнає, розкаюється; на профілактичному обліку не перебуває, вміє контролювати своє мислення, неконфліктний, в установі отримав спеціальність «столяр будівельний» та здобуває іншу спеціальність «слюсара з механоскладальних робіт», залучається до виконання робіт з благоустрою установи та відділення, до виконання робіт відноситься сумлінно, працевлаштований на установі, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, підтримує стосунки з матірю , сестрою і братом, які позитивно впливають на засудженого девять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, останній раз 12.03.2018 року, стягнення погашені. Заохочувався 27 разів, останній раз 15.03.2024 року.

При цьому колегія суддів зауважує, що враховуючи велику кількість заохочень засудженого протягом усього періоду відбуття покарання та його позитивної характеристики, наявність стягнень, є відхиленням від належної поведінки, однак з урахуванням усіх даних у сукупності, ставлення до злочину, каяття, підтримання соціальних зав`язків з рідними, добросовісного ставлення до праці, добросовісної поведінки протягом відбування останніх 6 років строку покарання, не може розцінюватися як безумовна підстава для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення щодо засудженого.

Згідно психологічної характеристики засуджений ОСОБА_7 соціально зрілий, має позитивну мотивацію для власних змін, а саме наявні плани та цілі на майбутнє, висловлює бажання змінюватися, усвідомлює необхідність досягнення позитивних змін. Прогноз успішної адаптації до життя на свободі сприятливий, схильність до поведінки , що відхиляється малоймовірна. Засуджений має стабільний психоемоційний стан, неконфліктний, зрозумілий у своїх діях, працелюбний.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції зазначеним вище обставинам у їх сукупності належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

Посилання суду, що ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення та ще не довів виправлення в повному обсязі, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, за таких умов, є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, а також те, що подання подано начальником установи відбування покарання на підставі висновку комісії про доведення засудженим ОСОБА_7 свого виправлення, колегія суддів вважає, що засуджений під час відбування покарання своє сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбуття покарання на невідбутий строк.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання ДУ" Полтавська виправна колонія №64" про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 376,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

ОСОБА_7 звільнити умовно-достроково від відбуття основного покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2011 року на невідбуту частину покарання строком на 0 /нуль/ років 0 /нуль/ місяців 29 / двадцять девять/ днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено о 17-05 год. 27.05.2024 року.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3