Справа № 585/2087/24
Номер провадження 1-кс/585/899/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Роменського міськрайонного суду Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 29.09.2017 року вироком Роменського міськрайонного суду за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186, 69 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік,

у кримінальному провадженні № 0000408 від 01.05.2024 року за ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2024 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло відповідне клопотання, в якому слідчий прохає продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000408 від 01.05.2024 року за ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 115 КК України,

1.1Доводи клопотання

01.05.2024 року на лінію 102 поступило повідомлення про те, що по АДРЕСА_2 виявлено чоловіка в крові, який тримається за грудну клітину, яке було зареєстроване в Журналі єдиного обліку Роменського РВП за № 4838.

За вказаним фактом 01.05.2024 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000408 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2024 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував за місцем проживання ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , де між останніми виник конфлікт на фоні вживання спиртних напоїв. В цей момент у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Перебуваючи в кімнаті житлового будинку разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_4 наніс 1 удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_7 зліва, від отриманого удару останній впав на підлогу. Після чого ОСОБА_4 , залишив місце вчинення злочину, бо вважав, що він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме позбавлення життя потерпілого, але злочин було не закінчено з причин, які не залежалі від волі останнього. Згідно інформації наданої із КНП «Роменська ЦРЛ» РМР ОСОБА_7 , 01.05.2024 госпіталізовано та встановлено діагноз «Проникаюче поранення грудної клітини зліва».

01.05.2024 року о 18:24 хв. ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК Україна.

02.05.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 115 КК України.

03.05.2024 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 40 діб, до 18 год. 24 хв. 09.06.2024 року включно. Ризики є обґрунтованими, реально існуючими та достатньо високими і в свою чергу виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою та продовжують існувати та не зникли на даний час. В той же час закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не представляться можливим. Для закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих дій та прийняти ряд процесуальних рішень, необхідних для спрямування обвинувального акту до суду.

Застосування будьякого іншого, більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти ризикам, наведеним у клопотанні.

1.2 Доводи сторони обвинувачення

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та зазначив, що ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та не відпали, досудове розслідування до даному кримінальному провадженні не закінчено. По даному кримінальному провадженню необхідно провести ще ряд слідчих дій, а строк запобіжного закінчується 09.06.2024 року.

1.3 Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник вважали, що підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає. Просили обрати більш м`який запобіжний захід.

1.4 Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

1.5 Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами на 42 арк.( а.с.1- 42).

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановила, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, є обґрунтованими та допустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 , вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

1.6 Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_4 , однак, у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Що стосується ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, то слідчий суддя вважає такий ризик досить високим, оскільки ОСОБА_4 достовірно знає місце проживання потерпілого. Покази потерпілого у вказаному кримінальному провадженні на досудовому слідстві та в подальшому під час судового розгляду істотно впливатимуть на формування переконання в суду про винуватість підозрюваного.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлена тим, що ОСОБА_4 офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу, раніше судимий, вчинив особливо тяжкий злочин проти життя іншої особи, що істотно підвищує ризики повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень.

Викладене свідчить, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі, може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризику встановленого у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, та беручи до уваги, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, то слідчий суддя переконаний, що застосування запобіжного заходу є необхідним.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що тримання підозрюваного під вартою не буде виправданим в цьому конкретному кримінальному провадженні, а запобігти доведеним у судовому засіданні ризикам зможе більш м`який запобіжний захід, який є менш суворий ніж тримання під вартою.

Слідча суддя враховує те, що запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Для попередження доведених в судовому засіданні ризиків, слідча суддя вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід, який є більш жорстким, аніж особисте зобов`язання. Слідчій судді не відомо про наявність будь-яких осіб, що висловили згоду стати поручителями, тому особиста порука також не застосовується. Крім того, переміщення ОСОБА_4 має бути обмеженим на час проведення розслідування.

Так, враховуючи наявність постійного місця проживання у підозрюваного, то слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, забезпечить можливість здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків та для запобігання доведених у суді ризиків.

Слідча суддя також вбачає доцільним покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризику переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення, які слідчий суддя вважає доведеними та ефективності здійснення кримінального провадження. З урахуванням усіх обставин, відповідно, клопотання слідчого слід задовольнити частково.

Керуючись статтями: 107, 177, 178, 181, 194, 195,196, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000408 від 01.05.2024 року за ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 115 КК України, , задовольнити частково.

Застосувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, до 01.07.2024 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;

2) не відлучатися із місця проживання - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора та/або суду ;

3) повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання;

4) не спілкуватись із свідками та потерпілим в кримінальному провадженні;

5) носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання відмовити.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду та доставити до місця його проживання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Доручити контроль за виконанням ухвали процесуальному керівнику у цьому кримінальному проваджені №0000408 від 01.05.2024 року .

Виконання ухвали доручити Роменському РВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали проголошено 04 червня 2024 року о 16 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_8