В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0002867 від 15.08.2023 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

22.09.2016 року вироком Печерського районного суду м.Києва за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, із застосування ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

17.11.2016 року вироком Голосіївського районного суду м.Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень;

22.03.2019 року вироком Дарницького районного суду м.Києва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі;

30.01.2020 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень виконувати самостійно;

12.10.2020 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

01.03.2023 року вироком Казанківського районного суду Миколаївської області за ст.391 КК України, із застосуванням ст.71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого 27.06.2023 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 14.08.2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходився за адресою: м.Київ, пр-т. Миру, 9, біля кав`ярні «Coffee Polo Vkusa», де звернув увагу на припаркований автомобіль марки «Hyundai H-100», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, при цьому у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану на території України з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вищезазначеного автомобіля зі сторони водійського сидіння, та шляхом вільного доступу, відкрив дверцята автомобіля, який був незачинений, де побачив за водійським сидінням барсетку чорного кольору.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 взяв барсетку чорного кольору, в якій знаходилось наступне майно: портмоне чоловіче, зі шкіри, вартістю 1043 гривні 00 копійок, з іменним гравіюванням, дві банківські картки банку «ПриватБанк» з номерами: 1. НОМЕР_2 : 2. НОМЕР_3 , паспорт та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , технічний паспорт на вищезазначений автомобіль та дві банківські картки банку «Bank Polski» з номерами: 1. НОМЕР_4 ; 2. НОМЕР_5 , що належало ОСОБА_5 , після чого, з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1043 гривні 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що він 14.08.2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходився за адресою: м.Київ, пр-т. Миру, 9, біля кав`ярні «Coffee Polo Vkusa», де побачив автомобіль марки «Hyundai H-100», білого кольору, з якого він вирішив вчинити крадіжку. З цією метою, він підійшов до даного автомобіля та шляхом вільного доступу відкрив дверцята, які не були зачиненні, звідки взяв чоловічу барсетку, в якій знаходились банківські картки, чоловіче портмоне, водійське посвідчення та паспорт громадянина України, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Свою винність ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також даних протоколу огляду місця події, відомостей про вартість викраденого майна, даних висновку судово-товарознавчої експертизи, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин в період дії воєнного стану на території України, а тому, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає.

Речові докази у справі: оптичний диск CD-R 700 mb 80 min із відеозаписом проведення огляду місця події, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - слід зберігати при матеріалах кримінального провадження, як джерело доказів; барсетку разом з її вмістом, а саме: портмоне чоловіче виготовлене із шкіри вартістю 1043 гривень 00 копійок, паспорт та водійське посвідчення на ім`я гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , технічний паспорт на автомобіль марки «Hyundai» та дві банківські картки банку «Bank Polski» з номерами: 1. НОМЕР_4 ; 2. НОМЕР_5 , які були передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 - слід залишити у володінні та розпорядженні останнього.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання за це кримінальне правопорушення у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з дати постановлення вироку, тобто з 05.02.2024 року.

Речові докази у справі: оптичний диск CD-R 700 mb 80 min із відеозаписом проведення огляду місця події, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження, як джерело доказів; барсетку разом з її вмістом, а саме: портмоне чоловіче виготовлене із шкіри вартістю 1043 гривень 00 копійок, паспорт та водійське посвідчення на ім`я гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , технічний паспорт на автомобіль марки «Hyundai» та дві банківські картки банку «Bank Polski» з номерами: 1. НОМЕР_4 ; 2. НОМЕР_5 , які були передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити у володінні та розпорядженні останнього.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: