Справа № 463/1703/24
Провадження № 1-кп/463/329/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000135 від 15.02.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, студента Львівського національного університету імені Івана Франка, неодруженого, не працюючого, раніше не судженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 15 лютого 1995 року та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, 14.02.2024 року близько 17 год. 00 хв., знаходячись за адресою: м.Львів, вул.Чернеча Гора,1, придбав, шляхом знахідки порошкоподібну речовину рожевого кольору та усвідомлюючи, що придбана ним речовина відноситься до психотропних речовин, зберігав її при собі з метою власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 14.02.2024 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування з якими, повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину. На місце події було викликано СОГ Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, де у присутності двох понятих, дізнавачем у ході проведення огляду місця події, було виявлено і вилучено у ОСОБА_4 полімерний пакет з порошкоподібною речовиною рожевого кольору.

В ході досудового розслідування встановлено, що у порошкоподібній речовині рожевого кольору виявлено амфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса амфетаміну становить 0,3253 грам.

Таким чином, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, дав покази, які в повній мірі відповідають обставинам, викладених в обвинувальному акті. Підтвердив, що 14.02.2024 року через соціальну мережу «Телеграм» він придбав психотропну речовину амфетамін для власного вживання без мети збуту. Ідучи по вул.Чернеча Гора в м.Львові, був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування з якими він повідомив, що зберігає при собі амфетамін. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження, які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений підтвердив позицію щодо обмеження обсягу дослідження доказів судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, добровільність його позиції та розуміння правових наслідків обмеження обсягу дослідження доказів судом.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропні речовини без мети збуту, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який навчається, неодружений, не працює, раніше не суджений, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психоневрологічного захворювання не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті вчиненого ним кримінального проступку у виді штрафу, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України.

На момент ухвалення вироку обвинуваченому у вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішити відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 гривень (сімнадцять тисяч гривень).

Відповідно до ст.174 КПК України скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 21.02.2024 року, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , SN: НОМЕР_4 , із сім-карткою з абонентським номером телефону НОМЕР_5 - повернути ОСОБА_4 ; експертний пакет МВС Україна № 5798570, в якому знаходиться порошкоподібна речовина рожевого кольору (амфетамін, масою 0,3253 грам) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 2271,84 гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1