Справа № 521/4848/24
Номер провадження № 1-кп/521/1397/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

08 квітня 2024 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР за №0000085 від 19.02.2024 року, в порядку спрощеного провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України із неповною середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

-18.01.2011 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 121, КК України до 5 років позбавлення волі, згідно зі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

-26.12.2012 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення вол і, згідно зі ст. 71 КК України частково приєднано 1 рік 1 місяць позбавлення волі невідбутого по вироку Ізмаїльського міського суду Одеської області від 18.01.2011 та до відбуття рахувати 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 27.09.2016 у зв`язку із відбуттям покарання;

-22.10.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 28.12.2023 у зв`язку із відбуттям покарання;

у скоєнні кримінального проступку передбаченого ст. 395 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , з 28.12.2018 по 28.12.2023, на виконання вироку Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2021, яким останнього було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, відбував покарання в державній установі «Одеська виправна колонія (№14)».

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2023, за поданням начальника державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», відносно ОСОБА_2 встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 (дванадцять) місяців із наступними обмеженнями: знаходитись щоденно з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби за встановленою для постійного мешкання адресою; заборонити виїзд за межі населеного пункту за місцем мешкання без дозволу органу поліції; зобов`язати явкою для реєстрації в територіальний орган поліції за місцем постійного мешкання; заборонити відвідувати торгові точки, де продається спиртне на розлив.

В подальшому, 28.12.2023, у день звільнення з державної установи «Одеська виправна колонія(№14)»,на виконання вимог підпункту 2.2.15 Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої Наказом МВС України, Державного департаменту України з питань виконання покарань від 04.11.2003 № 1303/203, ОСОБА_2 було належним чином ознайомлено з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2023 про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, роз`яснено наслідки порушення адміністративного нагляду, а також роз`яснено обов`язок не пізніше 02.01.2024 зареєструватися у відділі поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та прибути до обраного ОСОБА_2 місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, ОСОБА_2 після звільнення з державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», достовірно розуміючи, що він є особою щодо якої встановлено адміністративний нагляд, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, у визначений установою виконання покарань термін не пізніше 02.01.2024, не прибув до обраного ним місця мешкання за адресою:

АДРЕСА_3 без поважних причин, при цьому не повідомив про своє місце перебування та не з`явився на реєстрацію до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 , що виразились у неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 395 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_3 вину у скоєнні проступку передбаченого ст. 395 КК України, визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальний проступок. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, документи, які засвідчують беззаперечне визнання своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 у неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст.395 КК України, як неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.395 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді штраф за вчинене кримінальне правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального проступку, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Речові докази по справі відсутні

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1