Єдиний унікальний номер 448/2109/23
Провадження № 1-кп/448/71/24
В И Р О К

Іменем України

27.02.2024 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_32

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська (81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9, Львівської області) кримінальне провадження №0001119 від 20.10.2023 року про обвинувачення:

неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Берегове Мостиського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, учня 21-В групи ДНЗ «Судововишнянський професійний ліцей», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357 та частиною 4 статті 185 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий Львівської області, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, учню 11-А класу Твіржанського закладу загальної середньої освіти I-III ст. ЗДО Мостиської міської ради Львівської області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_7 ,

неповнолітній ОСОБА_8 , його законний представник ОСОБА_9 ,

захисник неповнолітніх - адвокат ОСОБА_10 ,

представник Служби у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області, ОСОБА_11 ,

уповноважений підрозділу органів Національної поліції - співробітник сектору ювенальної превенції відділу превенції Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и в:

Історія провадження:

21.12.2023 року до Мостиського районного суду Львівської області надійшли матеріали згаданого кримінального провадження.

21.12.2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду.

21.12.2023 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.

18.01.2024 року ухвалою суду призначено судовий розгляд.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

19 жовтня 2023 близько 19:30год., неповнолітній ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_13 , перебуваючи у приміщенні будинку ОСОБА_14 , що за адресою АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрали із гаманця, який знаходився у сумці, та яка знаходилась на поличці шафи в кімнаті будинку банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , (з безконтактною технологією проведення платежів), власником якої являється ОСОБА_15 , та яка є офіційним документом з метою подальшого її використання при здійсненні купівлі товарів, поклавши її в кишеню куртки ОСОБА_16 , після чого пішли в напрямку бару, що в с.Берегове Яворівського району Львівської області.

Крім цього, 19 жовтня 2023 приблизно о 19 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, та Указом Президента України № 451/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3275-IX від 27.07.2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 18.08.2023 року строком на 90 діб, перебуваючи у приміщенні будинку ОСОБА_14 , що за адресою АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрали, із сумочки, яка знаходилась на поличці шафи в кімнаті будинку грошові кошти в сумі 700 гривень, а також викрали музичну портативну «Bluetooth 5.0 бездротову колонку марки «НОСО НС2» вартістю 1195 гривень, одну пляшку коньяку марки «РОТЕМКІN VVSOP» 0,5 л.- об`ємом, вартістю 275 гривень, які знаходилась на поличці шафи в кімнаті будинку, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 2170 гривень.

Позиція сторони захисту:

Допитані в судовому засіданні неповнолітні обвинувачені ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , повністю визнали свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються. Не заперечували факту їх вчинення, часу, місця та способу, за обставин, викладених в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаялися, просили суворо не карати.

Законні представники неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , просили суд суворо не карати обвинувачених, так як такі є неповнолітніми, в скоєному розкаюються.

Захисник обвинувачених ОСОБА_21 і ОСОБА_16 , - адвокат ОСОБА_22 , в судовому засіданні підтвердив доводи, що були наведені обвинуваченими та їх законними представниками. Просив суд при призначенні його підзахисним покарання застосувати положення ст.69 КК України.

Позиція сторони обвинувачення:

Прокурор ОСОБА_23 у судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті в повному обсязі та вказав, що здобуті органом досудового розслідування докази в своїй сукупності дають повне уявлення про злочинні дії обвинувачених. Однак враховуючи обставини справи, осіб обвинувачених, тощо, просив суд, на підставі ст.69 КК України призначити обвинуваченим ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , покарання - 30 годин громадських робіт.

Позиція потерпілої сторони:

Потерпіла ОСОБА_26 , в судовому засіданні показала, що виявила крадіжку банківської картки, грошових коштів із сумочки та товарно-матеріальних цінностей у власному домоволодінні, на що вона звернулася в поліцію. Вказала, що до обвинувачених ОСОБА_21 і ОСОБА_16 , претензій ні морального, ні матеріального характеру не має, вибачила таких.

ІІІ. Мотиви Суду:

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення, а саме: за частиною 4 статті 185 та частиною 1 статті 357 КК України відповідно до обвинувального акту згідно вимог ст.337 КПК України.

За згодою сторін згідно частини 3 статті 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження, не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені, їх законні представники, захисник, прокурор та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_21 і ОСОБА_16 , у судовому засіданні не добуто.

Показання обвинувачених ОСОБА_21 і ОСОБА_16 , в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указами Президента України від 14.03.2022 року за №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 15.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 року за №341/22, від 12.08.2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 07.11.2022 року за №757/22, від 06.02.2023 року за №58/2023, від 01.05.2023 року за №254/2023, від 26.07.2023 року за №757/2023, що затверджені відповідними Законами України, зокрема, Законом України від 08.11.2023 року №3429-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», неодноразово було продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Згідно із вказаними вище Указами Президента України, воєнний стан введено та продовжено на всій території України.

Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , вчинили інкриміновані їм кримінальні правопорушення, в тому числі кримінальне правопорушення, що передбачене частиною 4 статті 185 КК України в жовтні місяці 2023 року, тобто в умовах воєнного стану.

Суд переконаний, що дії обвинуваченого ОСОБА_21 юридично вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за:

- частиною 4 статті 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

- частиною 1 статті 357 КК України, - привласнення офіційних документів, вчинених з корисливих мотивів.

Також вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_16 , за частиною 4 статті 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

ІV. Призначення покарання:

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про осіб обвинувачених, кількість і вартість викраденого, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Крім того, в силу вимог ст.103 КК України, в судовому розгляді, крім обставин, зазначених в ст.65-67 КК України, суд враховує умови життя та виховання неповнолітніх обвинувачених, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Виходячи з аналізу вимог статей 485, 487 КПК України, під час судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, також з`ясовуються повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього, стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності, ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння, а при дослідженні умов життя неповнолітнього обвинуваченого, слід врахувати склад його сім`ї, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї, зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, де навчається або працює, ставлення до навчання або роботи.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», суд повинен, також, з`ясувати вік неповнолітнього, стан здоров`я та загального розвитку, характеристику (ставлення до навчання, праці, поведінка в побуті), умови життя і виховання (дані про сім`ю, побутове оточення), обставини, що негативно впливали на його виховання, вплив дорослих підмовників, його ставлення до вчиненого діяння.

Обвинувачений ОСОБА_17 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_24 відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_24 відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

З досліджених документів про особу неповнолітнього ОСОБА_21 , здобутих під час досудового розслідування і приєднаних до матеріалів кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений за станом здоров`я є фізично здоровим, проживає з матір`ю, стосунки та загальна атмосфера в сім`ї добрі; для неповнолітнього ОСОБА_21 , створені усі необхідні умови для життя, навчання, тощо, що вбачається із Звіту про неповнолітнього обвинуваченого, складеного Службою у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області.

До того ж, в ході судового розгляду представник Служби у справах дітей Мостиської міської ради ОСОБА_27 , повідомила, що Службою проведено соціальне інспектування умов проживання ОСОБА_21 , і вбачається, що останній проживає з матір`ю ОСОБА_28 , яка забезпечує його належними умовами проживання: наявні кімната для проживання, особисті меблі, що необхідні для навчання, необхідна побутова техніка; ОСОБА_17 , навчається у ДНЗ «Судововишнянський професійний ліцей».

Крім того, ОСОБА_27 , повідомила, що на обліку в Службі в справах дітей Мостиської міської ради Львівської області не перебував та не перебуває, просить останнього суворо не карати.

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, виправлення неповнолітнього ОСОБА_2 , у громаді без ізоляції від суспільства можливе за умови здійснення контролю за неповнолітнім, виконання рекомендацій, наданих уповноваженим органом з питань пробації. Рекомендується проводити роботу із залученням неповнолітнього до соціально - виховних заходів, які будуть спрямовані на формування навичок ефективної комунікації з метою побудови здорових родинних стосунків, успішне конструктивне спілкування з однолітками та молоддю, індивідуально-профілактичної роботи спільно з уповноваженим органом з питань пробації, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Як повідомив інспектор ЮП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_29 , під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_17 , не перебуває на профілактичному обліку у секторі превенції, просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_18 , вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_25 відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_25 відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

З досліджених документів про особу неповнолітнього ОСОБА_16 , здобутих під час досудового розслідування і приєднаних до матеріалів кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений за станом здоров`я є фізично здоровим, проживає з обома батьками, для неповнолітнього ОСОБА_16 створені усі необхідні умови для життя, навчання, що вбачається із Звіту про неповнолітнього обвинуваченого, складеного Службою у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області.

До того ж, в ході судового розгляду представник Служби у справах дітей Мостиської міської ради ОСОБА_27 , повідомила, що Службою проведено соціальне інспектування умов проживання ОСОБА_16 і вбачається, що останній проживає з батьками, які забезпечують його належними умовами проживання: наявні кімната для проживання, особисті меблі, що необхідні для навчання, необхідна побутова техніка; ОСОБА_18 навчається в 11 класі Твіржанського закладу загальної середньої освіти I-III ст. ЗДО Мостиської міської ради Львівської області.

Крім того, ОСОБА_27 , повідомила, що на обліку в Службі в справах дітей Мостиської міської ради Львівської області не перебував та не перебуває, просить останнього суворо не карати.

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, виправлення неповнолітнього ОСОБА_3 , у громаді без ізоляції від суспільства можливе за умови здійснення контролю за неповнолітнім, виконання рекомендацій, наданих уповноваженим органом з питань пробації. Рекомендовано проводити роботу із залученням неповнолітнього до соціально - виховних заходів, які будуть спрямовані на формування навичок ефективної комунікації з метою побудови здорових родинних стосунків, успішне конструктивне спілкування з однолітками та молоддю, індивідуально-профілактичної роботи спільно з ювенальною превенцією, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Як повідомив інспектор ЮП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_29 , під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_18 не перебуває на профілактичному обліку у секторі превенції, просить його суворо не карати.

Згідно зі статтею 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням суду, оскільки при визначенні виду, розміру покарання потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, суспільної небезпечності і характеру кримінального правопорушення, ступеня його тяжкості, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

У відповідності до вимог статті 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засуджених та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України визначено, що за дії, які передбачені в диспозиції вказаної статті, передбачено покарання - позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до частини 1 статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи статті 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного суду від 27.04.2021 у справі №712/4384/20, однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання. Суди зобов`язані встановити не лише наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018р. (справа № 148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що формулювання пункту 1 частини першої статті 66 КК передбачає, що наявність будь-якої з обставин, перелічених в ньому, - тобто, або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину» - означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення статті 69-1 КК застосовуються, якщо судом установлено будь-яку з обставин, зазначених у пункті 1 частини першої статті 66 КК, та будь-яку з обставин, вказаних у пункті 2 частини першої статті 66 КК.

Тобто для застосування судом положень статті 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 27.04.2021 (справа № 712/4384/20, провадження №51-548км21).

Враховуючи те, що неповнолітні обвинувачені ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , під час кримінального провадження розповідали про обставини, які повністю викривають їх у вчинених злочинах, добровільно, своєю активною поведінкою сприяли розкриттю кримінальних правопорушень та з`ясуванню обставин їх вчинення, у скоєному щиро розкаялися, дали критичну оцінку своїм злочинним діям, виказали готовність нести кримінальну відповідальність, внаслідок вчинених злочинів тяжких наслідків не настало, враховуючи обставини справи, а також осіб обвинувачених, які є неповнолітніми, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, характеризуються виключно позитивно, мають постійне місце проживання, а тому суд приходить до переконливого висновку, про необхідність призначити обвинуваченим ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 185 КК України.

Окремо слід зазначити, що ОСОБА_24 , необхідно призначити покарання на підставі частини 1 статті 70 КК України, визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

V. Інші питання, які вирішуються Судом при ухваленні вироку:

Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченим ОСОБА_24 , і ОСОБА_25 , запобіжних заходів, підстав для їх обрання - немає.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Питання щодо речових доказу слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.

Зокрема, експертом Львівського НДЕКЦ проведено товарознавчу експертизу і надано висновок за №СЕ-19/114-23/21334-ТВ від 08.11.2023 року, вартість експертизи становить 956 грн.

Понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи в зазначеному вище розмірі слід покласти, в рівних частках, на законних представників неповнолітніх обвинувачених, оскільки неповнолітні не працюють, а навчаються, не мають самостійного доходу, майна, достатнього для відшкодування судових витрат.

При цьому суд враховує положення ч.3 ст.33 ЦК України та ст.1179 ЦК України.

Частиною 3 статті 33 ЦК України встановлено, що неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

Статтею 1179 ЦК України встановлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Необхідності в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження - немає.

Керуючись статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 357 і частиною 4 статті 185 КК України, призначивши йому покарання:

- за частиною 1 статті 357 КК України - штраф в розмірі тридцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

- за частиною 4 статті 185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України - 30 (тридцять) годин громадських робіт.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - 30 (тридцять) годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_21 , до набранням вироком законної сили, не обирати.

Неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України - 30 (тридцять) годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_16 , до набранням вироком законної сили, не обирати.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні, не заявлено.

Речові докази: банківська картка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0001119; музична блутуз колонка марки «hoco», котра знаходиться в камері зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, - повернути власнику ОСОБА_15

Речовий доказ: пуста пляшка з під коньяку марки «Потьомкін» з паперовою коробкою, котра знаходиться в камері зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, - знищити.

Стягнути в рівних частках із законних представників обвинувачених - ОСОБА_30 і ОСОБА_31 на користь Держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-23/21334-ТВ від 08.11.2023 року, - 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень, а саме: по 478 (чотириста сімдесят вісім) гривень з кожної.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1