Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007666 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.01.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить достовірні відомості про місце проживання обвинуваченого і до нього не додано розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 вбачається, що вона просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України і містить анкетні відомості обвинуваченого, у тому числі відомості про місце його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані обставини підтверджуються доказами в справі, які під час підготовчого судового засідання не досліджувались. Оскільки у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку, вважає, що згідно з ст.291, ч.1 ст.315, ч.1 ст.335 КПК України суд не наділений повноваженнями повертати обвинувальний акт прокурору у зв`язку з тим, що обвинувачений після направлення обвинувального акта до суду зник і місце його перебування невідоме. Також згідно з ч.1 ст.323 КПК України, якщо обвинувачений не прибув за викликом у судове засідання, суд має право постановити ухвалу про його привід та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення.

Крім того, на думку прокурора, суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, і судове рішення згідно з п.3 ч.2 ст.412 КПК України підлягає скасуванню у будь-якому випадку, оскільки підготовче судове засідання всупереч вимогам ч.2 ст.314 КПК України проведено за відсутності обвинуваченого, участь якого є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як встановив суд першої інстанції, в обвинувальному акті не зазначено достовірні відомості про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Згідно з п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає, оскільки достовірних відомостей про місце проживання ОСОБА_8 не містить.

Як зазначено в обвинувальному акті, обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З аналогічних підстав ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2023 обвинувальний акт черговий раз повертався прокурору і 22.12.2023 знову був скерований до суду без усунення недоліків, а його копії направлено обвинуваченому за трьома адресами.

Суд першої інстанції встановив, і це знайшло своє відображення в попередній ухвалі, яка набрала законної сили, що ОСОБА_8 двічі не з`явився в судові засідання, хоча йому направлялись повістки про виклик за вказаними в обвинувальному акті адресами реєстрації та проживання, які повернулись до суду з відміткою "адресат відсутній за цією адресою". Також перед скеруванням обвинувального акта до суду ОСОБА_6 12 разів викликався до прокурора та слідчого, однак на виклики не з`явився, і було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений не проживає.

Судом апеляційної інстанції також вживалися передбачені законом заходи для повідомлення ОСОБА_8 про дату, час і місце апеляційного розгляду. Проте поштові відправлення, направлені за місцем реєстрації, повернулись з відмітками про неможливість їх вручити "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою", а направлені за місцем проживання - з відмітками "неправильно вказана (відсутня) адреса" та "адресат відсутній за цією адресою".

Вказані обставини достеменно свідчать, що на час скерування обвинувального акта до суду місце проживання ОСОБА_8 стороною обвинувачення встановлено не було, а тому формальне зазначення адреси, до якої обвинувачений не має ніякого відношення, спростовує доводи прокурора, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта, серед іншого, додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному.

Розписка про отримання ОСОБА_8 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не долучена і, як встановив суд першої інстанції, прокурор направляв ці документи обвинуваченому засобами поштового зв`язку за трьома адресами, дві з яких зазначені раніше і за якими, як відомо органу досудового розслідування, ОСОБА_8 відсутній, а також за адресою: АДРЕСА_3 , яка в обвинувальному акті не зазначена, взагалі.

Всі поштові відправлення обвинуваченому вручені не були, що підтверджується даними про їх відстеження за трекінгом на сайті АТ "Укрпошта".

Отже, на переконання колегії суддів, суд вірно вказав в ухвалі, що формальне направлення обвинувального акта за неактуальною/невірною адресою не може бути розцінене як надання копії обвинувального акта підозрюваному.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 після повернення обвинувального акта прокурору ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.07.2020, так і не отримав його копію, суд дійшов висновку, що обвинуваченому невідомо, що кримінальне провадження щодо нього перебуває на розгляді у суді, що не дає підстав для оголошення його розшуку.

При цьому доводи прокурора, що відомості про місце проживання ОСОБА_8 підтверджується доказами, наявними у кримінальному провадженні, нічим не доведені.

Також суд звернув увагу в ухвалі на можливість закриття кримінального провадження у зв`язку тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, або у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п.2 ч.1 ст.49 КК України. Проте ці обставини не слугували підставами для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки не є його недоліками.

Не вбачає колегія суддів й істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п.3 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків передбачених ч.3 ст.323 чи ст.381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

За приписами ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання також відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснюється спеціальне досудове розслідування).

Невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України та невручення його копії обвинуваченому унеможливлюють його повідомлення про дату, час і місце судових засідань, а тому, повернувши його прокурору для усунення недоліків, що лише сприятиме участі ОСОБА_6 в судовому провадженні, порушень вимог закону судом допущено не було.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції навів в ухвалі ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, а тому підстав для її скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007666 щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повернуто прокурору, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3