Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кп/490/686/2024 У Х В А Л А
про призначення до судового розгляду
16 травня 2024 року м. Миколаїв
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -
На розгляді Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває вказане кримінальне провадження, у якому ухвалою від 09.05.2024р. призначено відкрите підготовче судове засідання.
В судовому засіданні захисник клопотання підтримав, просив його задовольнити та закрити кримінальне провадження з наведених підстав.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, вважала що строки досудового розслідування не були порушені. У підтвердження своєї позиції надала суду пакет документів.
Заслухавши позиції учасників судового провадження, вивчивши додані матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Таким чином з дня повідомлення про підозру досудове розслідування у даному кримінальному провадженні повинно було закінчитись протягом двох місяців у відповідності до положень п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, тобто 15.02.2024р.
Частиною 1 ст. 290 КПК України унормовано, що, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Таким чином, згідно ч. 5 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні зупинився 23.01.2024р. із залишком 24 дні досудового розслідування.
Отже строк досудового розслідування у кримінальному провадженні повинен був відновити перебіг з 23.03.2024р. та з урахуванням залишку у 24 дні, закінчувався 15.04.2024р.
Таким чином, оскільки прокурор скерував до суду обвинувальний акт з додатками 22.03.2024р., тобто в межах строку досудового розслідування, за такого суд не вбачає істотних порушень, які б зумовлювали закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, отже у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Так процесуальна дія у вигляді виділення матеріалів досудового розслідування, виходячи з аналізу ст.ст. 36, 217 КПК України є правом прокурора. Під час вчинення такої процесуальної дії прокурор керується принципом доцільності та винесена постанова про виділення оскарженню не підлягає.
В даному випадку постанова прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 15.08.2023р. складена у відповідності до вимог ст. 110 КПК України, а обставини виділення матеріалів досудового розслідування не містять ознак "штучного" продовження строку досудового розслідування. В свою чергу стороною захисту доказів протилежного суду не надано.
Окрім того прокурором у підготовчому судовому засіданні подано письмове клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання строком на 60 днів із визначенням застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора, з огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого та недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Прокурором у поданому клопотанні стверджується про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. У їх обґрунтування прокурором зазначено про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення; можливість впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, контактні відомості про яких обвинувачений дізнався в ході ознайомлення із матеріалам кримінального провадження; неналежну процесуальну поведінку, яка полягала у невиконанні обов`язку за вимогою слідчого/прокурора щодо явки з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.
Оцінюючи наявність та обґрунтованість наведених ризиків, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, є пенсіонером, ветераном органів внутрішніх справ, має чисельні нагороди та відзнаки за професійну діяльність, має міцні соціальні зв`язки. За час проведення досудового розслідування та вже після направлення обвинувального акту до суду не вжив жодних заходів, направлених на переховування, у зв`язку з чим ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вбачається необґрунтованим та недоведеним, оскільки згідно клопотання не конкретизовано прізвища таких осіб, не наведено намірів ОСОБА_4 та достатніх важелів щодо незаконного впливу на них, особливо з огляду на те, що з пояснень учасників судового провадження встановлено, що наведені свідки надавали покази здебільшого щодо своїх посадових та функціональних обов`язків.
Щодо ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то обґрунтовуючи неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , прокурор посилалась на його зволікання щодо ознайомлення із матеріалами кримінального провадження в період з 31.01.2024р. по 27.02.2024р., у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду м. Миколаєва останньому було встановлено строк на ознайомлення. Між тим наведені обставини наразі є неактуальними, ОСОБА_4 належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, з`являється у кожне призначене судове засідання. Інших обставин, які б свідчили про можливість та наміри перешкоджання кримінальному провадженню прокурором не зазначено.
Таким чином, за недоведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак на підставі ст. 194 ч. 3 КПК України поклавши на обвинуваченого обов`язок щодо явки до суду у даному кримінальному провадженні.
Дане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Прокурор та обвинувачений вважали можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
На підставі викладеного вбачається достатньо підстав для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 314-316, 331 КПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок щодо явки до суду у даному кримінальному провадженні.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Ухвала в частині вирішення питання щодо запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення. В решті ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя ОСОБА_1