УХВАЛА

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 588/737/17

провадження № 51-1766 км 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у даному кримінальному провадженні,

встановив:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного кримінального суду Верховного Суду в касаційному провадженні № 51-1766км19, справу № 588/737/17 було призначено колегії суддів у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Під час розгляду у відкритому судовому засіданні касаційної скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року в кримінальному провадженні № 0000018 від 23 лютого 2017 року, головуюча суддя ОСОБА_1 заявила самовідвід, посилаючись на те, що вона вже приймала участь у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що в межах даного кримінального провадження колегією суддів Апеляційного суду Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_1 переглядалась апеляційна скарга ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 13 квітня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, ураховуючи вищенаведене, та з огляду на положення ч. 1 ст. 76 КПК України доводи, наведені у заяві судді ОСОБА_1 про самовідвід є обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які при вирішенні питання самовідводу покладаються на розсуд суду, а також прокурора ОСОБА_5 , яка вважає, що самовідвід є обґрунтованим, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява судді ОСОБА_1 про самовідвід підлягає задоволенню у зв`язку з чим кримінальне провадження необхідно передати для здійснення автоматизованого розподілу відповідно до ст. 35 КПК України.

Керуючись статтями 76, 80, 81, 82 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Задовольнити заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження № 0000018 від 23 лютого 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України передати для здійснення автоматизованого розподілу відповідно до ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3