Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1816/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 25.04.2024 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказала, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000645 від 15.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання вказала, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та може бути використане як доказ.

В судове засідання слідчий не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій вказала, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000645 від 15.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою між собою на території м. Миколаєва Миколаївської області організувала збут наркотичних засобів та психотропних речовин. Відповідно до наявної інформації, збут наркотичних засобів та психотропних речовин здійснюється на території м. Миколаєва Миколаївської області, шляхом розміщення «закладок» - схованок (скарбів).

Відповідно до наявної у органу досудового розслідування інформації встановлено, що до організації та вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер платника податків НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігає наркотичні засоби. Безпосередньо здійснює збут наркотичних засобів у великих розмірах, шляхом розташування «скарбів».

25.04.2024 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено наступне вказане у клопотанні майно.

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 25.04.2024 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: Прилад для перемолу кави з нашаруванням речовини невідомого походження; Предмет ззовні схожий на подрібнювач для канабісу з надписом «Premium Canabis» та прилад для куріння канабісу; Мобільний телефон марки «Apple Iphone 13 Pro», imei 1: НОМЕР_2 , із сім-картою оператора «Київстар» ( НОМЕР_3 ).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6