Справа № 367/3888/24
Провадження по справі № 1-кп/367/754/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені кримінальне провадження № 0000025 від 18.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька Волинської області, громадянина України, військовослужбовця, раніше судимого 11.11.2021 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 за невстановлених обставин, але не пізніше 16 години 21 хвилин 17.01.2024, діючи умисно, з метою особистого вживання без мети збуту, незаконно придбав порошкоподібну речовину світло-бежевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої заборонено, - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), масою в речовині 0,240 грамів, та для подальшого її вживання без мети збуту незаконно зберігав при собі у прозорому полімерному пакеті із пазовою застібкою, до її виявлення та вилучення працівниками поліції 17.01.2024 о 16 годині 21 хвилини під час його перебування за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення. Зокрема, обвинувачений пояснив, що 17.01.2024 придбав психотропну речовину МДМА для власного вживання без мети збуту, яку в подальшому зберігав в пакетику до того моменту як його виявили працівники поліції. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, зазначив, що наразі він не вживає психотропні речовини та усвідомив їх небезпеку, просив його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений та прокурор не оспорюють жодну з обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а тому відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

За таких обставини, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , показання якого відповідають фактичним обставинам справи, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 надав суду правдиві показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи та свідчать про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, обставини вчинення діяння, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, є військовослужбовцем, який характеризується з позитивної сторони, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинені кримінальні правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дані про особу ОСОБА_4 та характер вчиненого правопорушення, в сукупності зі ставленням до вчиненого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Також, при призначенні покарання необхідно застосувати ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку Луцьким міськрайонним судом Волинської області 11.11.2021, але до повного відбуття покарання.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.11.2021 у виді громадських робіт тривалістю 100 годин та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, та 100 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/3556-НЗПРАП від 24.01.2024 у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Речові докази знищити.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1