Справа № 348/1379/21
Провадження № 11-кп/4808/231/24
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши без участі сторін у кримінальному провадженні №0000899 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Надвірнянського районного суду від 22.03.2024 року про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 242 400 грн щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується в умисному знищенні або пошкодженні чужого майна вчинене шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.28 ч.2, ст.194 ч.2 КК України.

Строк дії ухвали 60 днів до 20.05.2024 року.

Суд мотивував ухвалу тим, що при обгрунтованому обвинуваченні щодо ОСОБА_6 наявні правові підстави для продовження тримання його під вартою із визначенням застави для завершення судового провадження, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 оспорює обґрунтованість ухвали суду, вважає її незаконною та необґрунтованою і з продовженням запобіжного заходу не погоджується. Вказує, що судом першої інстанції, не взято, до уваги, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. При цьому суд не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання вказаної особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд виключно на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив лише вірогідною причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину та такою, що є достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Разом з тим судом не було взято до уваги стан здоров`я обвинуваченого, що він хворіє на тяжку та інфекційну хворобу, яка загрожує йому життям у разі несвоєчасного та неефективного лікування, що є достатнім для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту з можливістю лікування в медичному закладі.

Апеляційний розгляд провадження проведено без участі сторін відповідно до положень ст.. 422-1 КПК України.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, перевіривши подані матеріали, обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Оскаржена ухвала суду вказаним вимогам закону відповідає, підстав для її зміни чи скасування не встановлено.

Висновок суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та ґрунтується на необхідності завершити судове провадження.

Обгрунтованими є мотиви суду про те, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та обґрунтованість його обвинувачення, лише тримання його під вартою зможе запобігти вказаним ризикам можливого ухилення від суду та дасть суду процесуальну можливість в розумні строки завершити судовий розгляд по суті обвинувачення.

За даними зазначених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає до десяти років позбавлення волі, він не всі обставини обвинувачення визнає, що є визначальними і достатніми підставами вважати, що обвинувачений може ухилятись від суду, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку суду або прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо необґрунтованості ризиків передбачених ст.177 КПК України на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, були предметом розгляду судом, і ним дано правову оцінку з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про недостатнє дослідження особи обвинуваченого є необґрунтованим, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що особа ОСОБА_6 була врахована при продовженні запобіжного заходу.

Потреба в лікуванні обвинуваченого у даному випадку, не є підставою для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , згідно відповіді на адвокатський запит філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» (а.с. 155), у категоричній формі відмовився від лікування, що свідчить про небажання його отримувати належну кваліфіковану медичну допомогу в умовах тримання під вартою.

При цьому. апеляційний суд бере до уваги те, що обвинуваченому ОСОБА_6 визначено альтернативний запобіжний захід заставу у межах, які є співрозмірними з обставинами кримінального провадження та з особою обвинуваченого, при сплаті якої його буде звільнено з-під варти. Підстав для зменшення розміру застави немає.

За таких обставин слід визнати, що тримання обвинуваченого під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку для завершення судового розгляду справи в розумні строки.

Правових підстав для скасування ухвали не встановлено. Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено. Суду першої інстанції слід прийняти всі законні заходи для уникнення порушення розумних строків судового розгляду і завершення судового провадження.

Таким чином апеляційну скаргу захисника колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу Надвірнянського районного суду від 22.03.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4