Справа № 742/2836/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/255/24
Категорія - скасування звільнення від покарання Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2021 року.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що з досліджених документів встановлено, що 24.02.2022 року на території України введений воєнний стан у зв`язку зі збройною агресією росії проти України, засуджена, маючи на утриманні неповнолітніх дітей, виїхала з України через війну.

Оскаржуючи ухвалу суду прокурор просить її скасувати та призначити новий розгляд подання Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, стосовно ОСОБА_8 в суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що засуджена ОСОБА_8 своїми діями підтверджує небажання стати на шлях виправлення, не виконує обов`язки, які встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію» та покладені на неї судом. Зазначає, що ОСОБА_8 перебуває у розшуку, не була належним чином повідомлена про місце та час розгляду подання пробації, а питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, погіршує становище засудженої, а отже її явка є обов`язковою. Вказує, що пробацією не надано інформації чи поверталась засуджена з-за кордону, тому суд мав застосувати захід забезпечення судового провадження у вигляді судового виклику.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженої, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі: 1) роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку)); 2) застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) протягом призначеного судом іспитового строку.

Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на неї обов`язків: повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

02 грудня 2021 року засуджена була ознайомлена з порядком та умовами відбування іспитового строку. Її було попереджено про те, що у разі систематичного порушення громадського порядку, що потягне за собою адміністративні стягнення або невиконання покладених на неї судом обов`язків відносно неї до суду будуть направлені матеріали про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Постановою Прилуцького районного відділу філії ДУ "Центру пробації" в Чернігівській області ОСОБА_8 призначено день явки на реєстрацію - перший понеділок кожного місяця.

З 02.05.2022 року та по теперішній час ОСОБА_8 не з`являється на реєстрацію до Прилуцького РВ.

У відповідності до ст. 50 КК України, метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених. Звільнення від покарання з випробуванням застосовується у випадках надати їм можливість виправитись без ізоляції від суспільства.

Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі є з`ясування поважності підстав та причин невиконання обов`язків.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 166 КВК України апеляційний суд вважає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі та направлення в місця виконання покарання відносно ОСОБА_8 є передчасним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про злісне небажання засудженої стати на шлях виправлення, що є обов`язковою підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням. Суд не вважає наведені в клопотанні обставини підставами для направлення засудженої для відбування покарання, призначеного вироком. З урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що відсутні достатні дані про те, що засуджена ОСОБА_8 ухиляється від покладених на неї обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені у клопотанні органу пробації факти неявки засудженої ОСОБА_8 для реєстрації не можуть свідчити про її небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, так як засуджена, маючи на утриманні неповнолітніх дітей, виїхала з України через війну, що підтверджено листом з Державної прикордонної служби про перетин останньою кордону України 06.04.2022 року.

Колегія суддів вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку прокурором та представником органом пробації не доведено.

Слід звернути увагу, що доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_8 є подібними до наведених у клопотанні органу пробації, які були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

Оцінивши наведені обставини в сукупності, районний суд прийняв обґрунтоване й законне рішення про відмову у задоволенні клопотання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2021 року.

Апеляційний суд із наведеними в оскаржуваній ухвалі суду мотивами, що ґрунтуються на матеріалах справи, погоджується. Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність судового рішення є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже, порушень вимог кримінального чи кримінального процесуального закону, які б вплинули або могли вплинути на законність та обґрунтованість ухвали суду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 грудня 2023 року відносно ОСОБА_8 про повернення подання Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4