Справа 174/786/24
н/п 1-кп/174/43/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000016, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, який дітей не має, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.02.2004 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі (вирок набрав законної сили 14.03.2004). 20.05.2005 звільнений умовно-достроково на підставі постанови Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 12.05.2005, строк невідбутого покарання 1 рік 2 місяці 9 днів;

-21.02.2006 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (вирок набрав законної сили 24.05.2006). Звільнений 12.09.2009;

-27.04.2010 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі (вирок набрав законної сили 07.07.2010). Звільнений 26.11.2014 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-18.06.2015 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки (вирок набрав законної сили 21.07.2015). На підставі ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 скасовано іспитовий строк та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

-30.03.2017 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (вирок набрав законної сили 04.05.2017);

-16.05.2017 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (вирок набрав законної сили 16.06.2017);

-04.07.2017 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (вирок набрав законної сили 04.08.2017);

-16.05.2018 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. (вирок набрав законної сили 16.06.2018). Звільнений 19.09.2019 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-25.11.2022 П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.02.2023 вказаний вирок змінено: зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.08.2020 по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні позбавлення волі. 17.02.2023 звільнений з Криворізької УВП № 3 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду поступив обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , 12.03.2024, близько 13.00 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, знаходився в приміщенні кімнати № 1 квартири АДРЕСА_2 , де в останнього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

У той же день, тобто 12.03.2024, близько 13.10 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись в приміщенні кімнати № 1 квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, без дозволу та відома ОСОБА_6 , використовуючи обліковий запис у соціальній мережі «Facebook» під іменем « ОСОБА_7 », користувачем якого була ОСОБА_6 , до якого попередньо здійснив вхід за допомогою свого мобільного телефону марки «Redmi» модель «9 C» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , яка належала ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_8 сприймає ОСОБА_6 як свою знайому та довіряє їй, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відправив ОСОБА_8 повідомлення з проханням терміново позичити грошові кошти, обіцяючи повернути на наступний день. У свою чергу, ОСОБА_8 , розраховуючи на правдивість вказаної інформації, будучи впевненою в доброчесності намірів та не підозрюючи злочинних дій, за допомогою терміналу самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: вул. Центральна, 39 в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, 12.03.2024 о 18.24 год., здійснила перерахування грошових коштів у сумі 990 грн. на банківську картку АТ «АБ «РадаБанк» № НОМЕР_4 , номер рахунку НОМЕР_5 , оформлену на ім`я ОСОБА_9 , яка надала доступ до картки ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпілій ОСОБА_8 було завдано матеріального збитку на вказану суму.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

25.06.2024 між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_4 з іншого боку та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 , повністю визнає свою вину у інкримінованому йому діянні та щиро розкаюється у вчиненому, при цьому сторони досягли порозуміння, щодо призначення підозрюваному покарання передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів, особу підозрюваного, наявність обставини, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшує покарання, а саме: щире каяття, наявність обставини, яка відповідно ст. 67 КК України обтяжує покарання, а саме: рецидив злочинів, сторони домовились про призначення підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгодженого покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Враховуючи, що на думку сторін виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, сторони узгодили звільнення підозрюваного від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, термін якого буде визначено судом, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які будуть встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні надав показання про те, що 12.03.2024, близько 13.00 год., знаходився в приміщенні кімнати № 1 квартири АДРЕСА_2 , вийшов до кухні де були його співмешканка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Він запитав у неї чи не дасть вона йому сім-карту, вона її дала. Тоді він використовуючи обліковий запис у соціальній мережі «Facebook» під іменем « ОСОБА_7 », користувачем якого була ОСОБА_6 , до якого попередньо здійснив вхід за допомогою свого мобільного телефону марки, з сім-картою мобільного оператора, яка належала ОСОБА_6 , від її імені написав ОСОБА_8 з проханням терміново позичити грошові кошти, обіцяючи повернути на наступний день. ОСОБА_8 за допомогою терміналу самообслуговування перевела на карту Радабанку 990 грн., 300 грн. з них він перевів на карту ОСОБА_12 його співмешканки, вона їх зняла і передала йому. Гроші він витратив на особисті потреби.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненому ним кримінального правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

У даному кримінальному провадженні наявні фактичні підстави для визнання винуватості, адже в судовому засіданні обвинувачений підтвердив факт вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин викладених у обвинувальному акті, Також обвинувачений в судовому засіданні засвідчив, що він цілком розуміє: 1) що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно в порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів,

Сторони домовились про призначення підозрюваному покарання, міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

При прийнятті рішення судом з`ясовано, що сторони усвідомлюють зміст укладеної угоди, свої права, а також наслідки укладання, затвердження угоди, та наслідки її невиконання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На суд при затвердженні угоди про визнання винуватості не можуть бути покладені інші обов`язки щодо перевірки можливості її затвердження, ніж ті, які прямо передбачені у ст. 474 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участю захисника і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п 1, 2 ч. 1, п., 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не обиралися.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

- сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_6 на зовнішній стороні якої містяться написи НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , щодо якої скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2024 (ухвала по справі № 174/322/24, провадження 1-кс/174/125/2024), яка згідно квитанції № 1157 зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- мобільний телефон марки «Redmi 9C» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору без сім-карти, без карти пам`яті, щодо якого скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2024 (ухвала по справі № 174/322/24, провадження 1-кс/174/124/2024), який відповідно до квитанції № 1156 зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок правопорушення потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на суму 990 грн. Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 376, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 червня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000016 від 14 березня 2024 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого боку за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_6 на зовнішній стороні якої містяться написи НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , щодо якої скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2024 (ухвала по справі № 174/322/24, провадження 1-кс/174/125/2024), яка згідно квитанції № 1157 зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- мобільний телефон марки «Redmi 9C» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , чорного кольору без сім-карти, без карти пам`яті, щодо якого скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2024 (ухвала по справі № 174/322/24, провадження 1-кс/174/124/2024), який відповідно до квитанції № 1156 зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1