Провадження № 1-кп/205/ 320/24
У Х В А Л А

29 травня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000781 від 10.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, Харківської області, громадянина України, має вищу освіту, не працює, не судимий, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 у якому прокурор вказала, що на її думку наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що свідчить про те, що з урахуванням тяжкості покарання за вчинений злочин ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності, може безперешкодно покинути межі України. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 незаконно звільнився зі Слідчого ізолятору м. Маріуполя, де утримувався під вартою. На теперішній час, територія м. Маріуполя тимчасово окупована. Незаконне звільнення ОСОБА_5 з-під варти підтверджується заявою від потерпілої ОСОБА_8 , яка надійшла до прокуратури 11.05.2023 про те, що обвинувачений ОСОБА_5 у травні 2023 року з`явився до Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради та подав заяву про скасування Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №154 від 25 травня 2022 року, яким малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та призначено їм опікуна ОСОБА_9 , який є рідним братом вбитої ОСОБА_7 та свідком по кримінальному провадженню. Також встановлено, що 27.02.2024 ОСОБА_5 намагався перетнути державний кордон України через 25 прикордонний загін АДРЕСА_2 . Рішенням №885 ОСОБА_5 відмовлено в перетинанні державного кордону України у напрямку: Виїзд з України на підставі ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль. Данні обставини підтверджують наявність ризику переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину з боку ОСОБА_5 . Також вказала на наявність ризику впливати на свідків кримінального провадження обґрунтовуючи це тим, що оскільки свідком кримінального правопорушення є малолітній син вбитої ОСОБА_10 , 2014 року народження, який в силу свого малолітнього віку може піддаватись впливу з боку вітчима. ОСОБА_5 також може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , який на теперішній час є опікуном малолітніх дітей обвинуваченого, шляхом погроз застосування до них насильства, з метою зміни показань наданих під час досудового розслідування або відмови від явки до суду.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засідання підтримала клопотання, посилаючись на обставини викладені у клопотанні, просила суд задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд застосувати більш м`який запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням відповідних обов`язків на обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав свого захисника.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та під загрозою можливого застосування покарання, яке передбачено законом у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду. Також, судом взято до уваги той факт, що 27.02.2024 ОСОБА_5 намагався перетнути державний кордон України через 25 прикордонний загін АДРЕСА_2 . Рішенням №885 ОСОБА_5 відмовлено в перетинанні державного кордону України у напрямку: Виїзд з України на підставі ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль.

Також, суд вважає доведеним ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідком кримінального правопорушення є малолітній син вбитої ОСОБА_10 , 2014 року народження, який може піддаватись впливу з боку вітчима. ОСОБА_5 також може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , який на теперішній час є опікуном малолітніх дітей обвинуваченого, шляхом погроз застосування до них насильства, з метою зміни показань наданих під час досудового розслідування або відмови від явки до суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зв`язків.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а саме: переховуватися від суду, впливати на свідків кримінального провадження.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 27 липня 2024 року включно.

На ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1