Справа № 642/237/24
Провадження № 1-кс/642/740/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , діючого в інтересах заявника ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого та зобов`язання слідчого визнати заявницю потерпілою у кримінальному провадженні № 20000164 від 15.01.2024,-

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2024 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , діючого в інтересах заявника ОСОБА_3 , в якій він просить зобов`язати слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 20000164 від 15.01.2024.

На підставі ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження по скарзі адвоката ОСОБА_2 необхідно відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача,прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Конкретні випадки подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1)бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього кодексу, а також у здійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2)рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3)рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4)рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5)рішення прокурора, слідчого, дізнавача, про відмову у визнанні потерпілим;

6)рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, або прокурора при застосування заходів безпеки;

7)рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових) дій, негласних слідчих ( розшукових) дій;

8)рішення слідчого, , дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10)повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підставЮ передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого, дізнавача, прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Згідно ч.2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Також слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

З поданої скарги вбачається, що 15.02.2024 року адвокат ОСОБА_2 , діючий в інтересах заявника ОСОБА_3 , звернулася до слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 з заявою про визнання останньої потерпілою у кримінальному провадженні № 20000164 від 15.01.2024. Однак копія відповідної заяви та відомості про її отримання слідчим ОСОБА_4 представником заявника до скарги долучено не було.

Як було зазначено в поданій слідчому судді скарзі станом на 25.02.2024 року ні заявником, ні її представником відповіді на подану слідчому заяву отримано не було.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги про зобов`язання слідчого визнати певну особу потерпілою у кримінальному провадженні не відноситься до повноважень слідчого судді.

Таким чином вимоги поданої скарги , які адресовано суду, не узгоджуються з приписами ст. 303 КПК України та не можуть буди розглянуті слідчим суддею під час досудового розслідування.

Відповідно до вимоги ч.ч.4 та 5 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 303- 307, 371-372, 376 КПК України , -

У х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , діючого в інтересах заявника ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого та зобов`язання слідчого визнати заявницю потерпілою у кримінальному провадженні №20000164 від 15.01.2024 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п' яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5