Справа № 214/2886/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 15.03.2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, який має професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 13.03.2024 року о 15-38 годині проходив неподалік будинку АДРЕСА_3 , де побачив раніше знайомого потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підійшовши до останнього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до останнього виник намір, спрямований на завдання побоїв потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 декілька ударів кулаком правої руки в область тулуба, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, обхопив правою рукою потерпілого ОСОБА_7 за шию та почав стискати, вчиняючи насильницькі дії, які завдали потерпілому ОСОБА_7 фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ч.1 ст.126 КК України за ознаками: умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

22.03.2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, який відноситься до категорії кримінальних проступків. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також просила затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 (том 1 а.с.14).

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з таких підстав.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Суд, також, переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, у зв`язку з чим дії останнього було правильно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України, за ознаками: умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначені покарання визначеного угодою від 22.03.2024 року суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального проступку, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченому визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.26).

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має реєстрацію місця проживання (том 2 а.с.23), до КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, однак звертався за медичною допомогою з березня 2017 року з приводу вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками (том 2 а.с.26, 27), за місцем проживання характеризується посередньо (том 2 а.с.28), раніше не судимий (том 2 а.с.29-30).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у виді штрафу.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314-317, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22.03.2024 року, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000132 від 15.03.2024року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.03.2024 року покарання у виді штрафу, в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Речовий доказ:

- компакт-диск з копією відеозапису з камери відеоспостереження, розташованої поблизу будинку АДРЕСА_3 , датованим 13.03.2024 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження (том 2 а.с.20, 21).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1