УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня2024 року

м. Київ

справа № 757/418/24-к

провадження № 51-152ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року,

встановив:

Як убачається з копії оскаржуваної ухвали від 19 лютого 2024 року, Київський апеляційний суд задовольнив подання Печерського районного суду м. Києва та передав кримінальне провадження № 0000035 на розгляд Святошинського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року та направити кримінальне провадження № 0000035 на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва або скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши копію судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Приписами ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено перелік судових рішень, які можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. Відповідно до ч. 2 указаної статті ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а тому, не свідчить, що право на справедливий судовий розгляд обмежено.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд ухвали, постановленої у порядку, передбаченому ст. 34 КПК, якою було вирішено питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, тобто оскаржує судове рішення, яке не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, Суд зауважує, що приписи ст. 34 КПК не передбачають можливості оскарження рішення суду щодо вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, а спори про підсудність не допускаються.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Частиною 3 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3