справа № 361/2408/24
провадження № 1-кс/361/382/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу (в порядку ст. 303 КПК України) захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання від 22.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області зі скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання від 22.02.2024, постановлену старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в частині відмови у здійсненні тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (абонентські з'єднання) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та зобов'язати ст. слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні Броварського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0003692 від 23.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в рамках якого ОСОБА_3 надано статус підозрюваного, а підозра його причетності ґрунтується на матеріалах (протоколах допиту свідків, протоколах пред'явлення особи, предмету для впізнання та фотознімками) здійсненими за участю свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які, на думку захисника свідомо сфабриковані працівниками поліції, тому 16.02.2024 захисником було подано до Броварського РУП ГУНП в Київській області клопотання про виконання слідчих дій в порядку ст. 220 КПК України, однак 22.02.2024 ст. слідчим Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 постановою частково відмовлено в задоволенні клопотання, а саме : задоволено про виклик та допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , разом з тим відмовлено в здійсненні тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (абонентські з'єднання) вказаних осіб за період з 01.01.2022 по 20.12.2023 в зв'язку з тривалим часом виконання постанови, враховуючи дію воєнного стану в Україні значно зросло навантаження на операторів, що призвело до збільшення строків тимчасових доступів, що може призвести до затягування строків досудового розслідування.

Посилаючись на необґрунтованість відмови в задоволенні клопотання в повному обсязі, захисник просить скасувати вказану постанову як немотивовану, вона не містить жодного спростування доводів сторони захисту і є проявом лише небажання сторони обвинувачення здійснювати дії щодо встановлення всіх фактичних обставин кримінального провадження, в тому числі щодо встановлення винуватості особи.

Захисник зазначає, що відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий посилається в тому числі на можливість затягування строків досудового розслідування, що є, на думку захисту, об'єктивно неспівмірним із загрозою незаконного позбавлення волі підозрюваного внаслідок злочинної недбалості сторони обвинувачення, які свідомо залучили до кримінального провадження підставних свідків, при цьому вирішення питання продовження строку досудового розслідування може бути об'єктивно вирішене в порядку ст. 295-1 КПК України.

В судове засідання ініціатор скарги адвокат ОСОБА_4 не з'явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, просить скаргу задовольнити.

Суб'єкт оскарження був повідомлений про час та місце розгляду скарги, однак у судове засідання не прибув, з огляду на ч. 3, 4 ст. 306 КПК України і скорочені строки вирішення скарги, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження дій чи бездіяльності слідчого.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов'язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об'єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Матеріалами скарги підтверджується та не спростовано суб'єктом оскарження, що постановою від 22.02.2024 ст. слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 було частково задоволено клопотання захисника, а саме в частині виклику та допиту в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У здійсненні тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (абонентські з'єднання) - відмовлено в зв'язку із тривалими термінами виконання постанови, враховуючи, що на території України діє воєнний стан та значно зросло навантаження на уповноважених осіб установ операторів, що може призвести до затягування строку досудового розслідування (а.с.7-8).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ч. 3 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів в тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання (про виконання будь-яких процесуальних дій) повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об'єктивних причин - надсилається їй.

Вимоги до змісту постанови слідчого визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім'я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Правова природа оскарження рішень слідчого, прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й вмотивованості постановлених рішень, що може випливати із оцінки таких клопотань на предмет можливості і доцільності здійснення відповідних процесуальних дій.

Системне тлумачення вищевказаних норм та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова не вмотивована та не обґрунтована належним чином, відтак є такою, що винесена в порушення вимог ст. ст. 110 КПК України.

Разом з тим, слідчий, всупереч вказаним вимогам закону, не навів у постанові жодних законних мотивів, за яких він відмовив у задоволенні клопотання про тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (абонентські з'єднання) вказаних осіб за період з 01.01.2022 по 20.12.2023, не перевіривши доводи, наведені у клопотанні, не дав наведеним доказам належної оцінки для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови вказано лише про наявність кримінального провадження №0003692 від 23.10.2023 за ч. 4 ст. 187 КК України та розгляд клопотання захисника ОСОБА_4 , отже винесена слідчим 22.02.2024 постанова жодним чином невмотивована та в ній не наведено належного обґрунтування прийнятого слідчим рішення про відмову у задоволенні інших зазначених в клопотанні питань, у постанові відсутнє надання слідчим оцінки аргументам захисника ОСОБА_4 , наведеним ним у клопотанні від 16.02.2024, а також матеріалам кримінального провадження у цілому, що є порушенням вимог ст. 94, ч. 5 ст. 110 та ч. 2 ст. 220 КПК України, а вказані в резолютивній частині постанови мотиви такої відмови є необґрунтованими і формальними та не ґрунтуються на нормах КПК України.

Слідчий суддя також погоджується із доводами захисника на неправомірність посилання слідчого на тривалий час виконання постанови про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що може призвести до затягування строків досудового розслідування, так як зазначене слідчим обґрунтування є об'єктивно неспівмірним із загрозою незаконного позбавлення волі особи внаслідок дій сторони обвинувачення, які відмовляють у проведенні необхідних слідчих дій, в ході яких є можливість отримати докази невинуватості підозрюваного у вчиненні злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, при цьому згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону.

Сукупність наведеного свідчить, що доводи захисника ОСОБА_4 , які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, ґрунтуються на законі, що є підставою для задоволення скарги в цій частині.

Разом з тим ухвалення слідчим суддею рішення, яким зобов`язано слідчого вчинити конкретну дію, указує на втручання в процесуальні повноваження слідчого, про що виснувано також у постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № 522/7836/21 від 01.12.2022, тому вимога скарги щодо зобов`язання старшого слідчого вчинити відповідні слідчі дії задоволенню не підлягає, оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 5 ст. 40 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Окремо слідчий суддя вважає необхідним зазначити та звернути увагу слідчим, яким доручено здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадження, про те, що орган досудового розслідування зобов'язаний провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання від 22.02.2024 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 22.02.2024, постановлену в рамках кримінального провадження №0003692 від 23.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в частині відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 dsl 16/02/2024, а саме в здійсненні тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (абонентські з'єднання) (п. 2 постанови).

Зобов'язати старшого слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 розглянути подане захисником ОСОБА_4 клопотання від 16.02.2024 та прийняти процесуальне рішення у вигляді вмотивованої постанови в порядку ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1