Справа № 733/1358/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/331/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000292 від 08.06.2023 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 січня 2024 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 січня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз в розмірі 8957 грн 36 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2023 року близько 08 години 15 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» модель «21214» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи на нерегульованому перехресті вул. Максиміхіна та вул. Ковалівка в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області, діючи необережно, проявив кримінальну протиправну недбалість, не передбачив настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, не правильно оцінив дорожню обстановку та відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи поворот ліворуч на вул. Ковалівка, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу - мотоциклу марки «КТМ» модель «1290 SUPER ADVENTURE» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з останнім.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 235 від 30.08.2023 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «КТМ» модель «1290 SUPER ADVENTURE» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому проксимальної фаланги великого пальця лівої ступні зі зміщенням, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 10.1, п. 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що стало умовою та причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_6 та правильності кваліфікації його дій, просив змінити вирок суду 1 інстанції в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на порушення вимог ст. 61 КК України суд призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, при цьому не взяв до уваги, що на момент ухвалення вироку ОСОБА_6 виповнилось 63 роки, тобто він досяг пенсійного віку, що відповідно до ст. 61 КК України унеможливлювало призначення йому покарання у виді обмеження воді.

Крім того, враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу, винного, те що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_6 можливо призначити покарання у виді штрафу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора представник потерпілого - адвокат ОСОБА_8 просить призначити обвинуваченому покарання у виді арешту строком на 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_8 просив призначити обвинуваченому покарання у виді арешту строком на 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Повідомив, що обвинувачений витрати на лікування потерпілого не відшкодував та не вибачився.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, у апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується, серед іншого, до осіб, що досягли пенсійного віку.

При цьому, згідно з матеріалами провадження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, зі змінами та доповненнями, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

На момент ухвалення вироку обвинуваченому ОСОБА_6 виповнилось 63 роки, тобто, він досяг пенсійного віку.

Вказані відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 та положення закону України про кримінальну відповідальність судом 1 інстанції при призначенні останньому покарання залишились без належної правової оцінки, у зв`язку з чим рішення суду про призначення обвинуваченому покарання саме у виді обмеження волі призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та є підставою для зміни вироку суду 1 інстанції в частині призначеного покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою пенсійного віку, його матеріальне та сімейне становище, обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що його обтяжують, думку представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 , який наполягав на призначенні ОСОБА_6 покарання у виді арешту і вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції інкримінованої статті, у виді штрафу, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У запереченнях представника потерпілого на апеляційну скаргу, останні просять призначити обвинуваченому покарання у виді арешту, проте апеляційний суд позбавлений можливості їх розглянути та враховує таку їх вимогу при призначенні ОСОБА_6 покарання, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування вимог ст. 69 КК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 407, 409, 413, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 січня 2024 року стосовно ОСОБА_6 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4