Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/389/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1 ,
Категорія ст.115 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відео конференції, кримінальне провадження №0001617 заапеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Диківка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 25.12.1986 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 215-3, ч. 1 ст. 42 КК УРСР до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Звільнився умовно достроково - 17.06.1988 року;

- 08.08.1990 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 215-3, ч. 1 ст. 215, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 106, ч. 1 ст. 42 КК УРСР до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 4 роки, зі штрафом 100 рублів. Звільнився по відбуттю строку покарання - 17.04.1993 року;

- 30.03.1994 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 206 КК УРСР до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнився по відбуттю строку покарання - 19.03.1997 року;

- 21.05.1998 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 196-1 КК УРСР до покарання у вигляді виправних робіт на строк 6 місяців, з утримання 20% доходу;

- 06.10.2000 року Знам`янським районним судом Кіровоградської області за ст. 94 КК УРСР до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років;

- 21.02.2005 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 393, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців;

- 04.11.2010 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді виправних робіт на строк 2 роки, з утриманням 15% заробітної плати; 04.08.2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений умовно достроково на 4 місяці 7 днів, відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18.01.2013 року;

- 01.08.2013 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 місяць 10 днів. Вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 10.10.2013 року вирок суду від 01.08.2013 року в частині призначеного покарання скасовано та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України, з застосуванням ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 місяця 22 дня. Звільнився по відбуттю строку покарання 24.12.2013 року;

- 22.09.2022 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 2 роки

засуджений за п.13 ч.2 ст. 115 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років.

Строк покарання відраховується з 23 листопада 2021 року.

Зазначено, що вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.09.2022 підлягає самостійному виконанню від даного вироку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_8 спричиненої майнової шкоди в сумі 10500 грн. та 10000 грн. у відшкодування спричиненої моральної шкоди залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривень 96 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Зараховано ОСОБА_8 в строк покарання, призначеного за даним вироком період попереднього ув`язнення з 23 листопада 2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 скоїв умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за наступних обставин.

18 листопада 2021 року близько 16 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , маючи не зняті і непогашені у встановленому законом порядку судимості та будучі особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, прибув спільно з ОСОБА_11 для спільного розпиття алкогольних напоїв до ОСОБА_12 , який проживав по АДРЕСА_3 . Перебуваючи у житловій кімнат, вказаного житловому будинку під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_12 з іншого, виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел направлений на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету умисного вбивства, обравши знаряддям злочину розкладний ніж, тримаючи його у правій руці, бажаючи настання смерті ОСОБА_12 , підійшов до ОСОБА_12 , став перед ним та відразу наніс в область передньої стінки грудної клітини справа (по біля грудній лінії на рівні 4-го ребра), що є життєво важливим органом, - один акцентований удар. Після цього, ОСОБА_8 наніс удар у обличчя та схилив ОСОБА_12 на диван та наніс ножем в область черевної частини справа (на рівні реберної дуги), що є життєво важливим органом, ще один акцентований удар та у подальшому не менше двох ударів по нижнім кінцівкам (по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині та зовнішній поверхні правого стегна в середній третині) та один удар по верхній кінцівці (по тильній поверхні нігтьової фаланги 3-го пальця лівої кисті), достовірно усвідомлюючи, що спричинені тілесні ушкодження з урахуванням їх кількості та локалізації неминуче призведуть до смерті - ОСОБА_12 . Від комплексу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці вчинення злочину у період часу з 16 години по 18 години 18.11.2021.

Виконавши у такий спосіб усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця та переконавшись, що ОСОБА_12 не подає ознак життя продовжив розпивати з ОСОБА_11 алкогольні напої та залишив будинок близько 07.00 години 19.11.2021.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 504 від 21.12.2021, діями ОСОБА_8 було спричинено прижиттєво ОСОБА_12 у комплекс тілесних ушкоджень, у вигляді:

- синця верхньої повіки правого ока. Вказане ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету (предметів), відносяться до легких тілесних ушкоджень і в прямому причинному зв`язку зі смертю не перебуває;

- ран стегон; 3-го пальця лівої кисті. Вказані ушкодження утворилися від дії предмету (предметів) з ознаками колюче- ріжучого, - лезом ножа, відносяться до легких тілесних ушкоджень і в прямому причинному зв`язку зі смертю не перебувають;

- проникаючих поранень грудної клітини та черевної порожнин з ушкодженням внутрішньочеревних органів (печінка) та явищами внутрішньочеревної кровотечі. Вказані ушкодження утворилися від дії предмету (предметів) з ознаками колючо ріжучого, - лезом ножа, в своїй сукупності несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_12 настала в наслідок шоку (переважно геморрагічний), який розвинувся внаслідок проникаючих поранень грудної та черевної порожнин.

Вищеописаними умисними протиправними діями ОСОБА_8 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене пунктом 13 частини 2 статті 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції, а кримінальне провадження відносно його підзахисного закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Просив викликати в судове засідання і допитати повторно свідка сторони обвинувачення ОСОБА_11 .

Дослідити наступні докази:

рапорт чергового про надходження заяви гр. ОСОБА_13 щодо виявлення трупу гр. ОСОБА_12 (т.1 а.с.155);

протокол огляду трупу гр. ОСОБА_12 (т.1 а.с. 193-198);

протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 (т.2 а.с. 69-75);

протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 (т.2 а.с.78-87:

протокол отримання зразків для експертизи від 23.11.2021р. про відібрання зрізи нігтьових пластин у свідка ОСОБА_11 (т.2 а.с. 108);

висновок експерта №504 (т.2 а.с. 119-129);

висновок експерта №234 (т.2 а.с. 145-146);

висновок експерта №232 (т.2 а.с. 142-143);

висновок експерта №174 (т.2 а.с. 189-191);

висновок експерта № 175 (т.2 а.с. 182-184);

висновок експерта №713 (т.2 а.с. 166 .169);

висновок експерта 1/714 (т.2 а.с. 174-177);

висновок експерта №176 (т.2 а.с: 196-199);

висновок експерта №159 (т.2 а.с. 211-222);

DVD-R диск із записом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 (т.2 а.с.89);

DVD-R диск із записом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 (т.2

а.с.76);

висновок судово-психіатричної експертизи №441 від 14.12.2021р. (т.З а.с. 26-28);

технічний запис судового засідання від 21.03.2024р.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд не дав можливості повторно допитати свідка ОСОБА_11 щодо обставин події та відхилив клопотання захисника з цього приводу, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 9 КПК України щодо дотримання засад законності, ч.1 ст.20 КПК України щодо реалізації права па захист, ч. 1 ст. 21 КПК України щодо справедливого розгляду справи та ч. 6 ст. 22 КПК України, оскільки не зберіг об`єктивності, неупередженості та безсторонності, і не створив необхідних умов для реалізації стороною захисту своїх процесуальних прав шляхом повторного допиту свідка щодо обставин, про які він раніше не допитувався. Крім того, такими діями суду порушено також і вимоги ч.1 та пункту «d» ч. 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, сторона обвинувачення не здобула достатніх доказів для доведення єдино можливої версії подій 18 листопада 2021 року, відповідно до якої саме його підзахисний вчинив вбивство.

Відсутність судової медичної експертизи зрізів нігтьових пластин свідка ОСОБА_11 може свідчити лише про той факт, що працівники поліції побоювалися отримати такий її результат, внаслідок якого свідок міг стати підозрюваним. Цілком логічним здається, що раніше неодноразово судимий ( в тому числі і за вбивство) ОСОБА_14 більш прийнятний для ролі вбивці в цьому процесі, аніж формально чистий перед законом Кожухар. Ну який свідок із ОСОБА_14 , напевно, подумали слідчі, тим більше, що він спав і нічого не бачив, а Кожухарь при всіх доказах проти нього не спав і все добре розповідає?

Доказом того, що ОСОБА_11 є дискредитованим свідком, показання якого не можуть сприйматися судом, як правдиві - є також той факт, що органом досудового розслідування не вжито заходів до притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності щонайменше за ч.1 ст.396 КК України за заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжкого злочину. На думку сторони захисту, не можна довіряти показанням свідка при ухваленні вироку щодо позбавлення людини волі на 14-ть років, якщо цей свідок сам, щонайменше, дискредитований наявністю в його діях складу злочину, який передбачений ч.1 ст.396 КК України, оскільки цей «свідок» мав дві доби, щоб повідомити поліцію про особливо тяжкий злочин, але не зробив цього.

А якщо взяти до уваги і не призначення слідчим органу досудового розслідування експертизи зрізів нігтьових пластин ОСОБА_11 , які ним були вже відібрані, то версія сторони захисту про те, що злочин вчинений не ОСОБА_14 , а з високою долею ймовірності саме ОСОБА_11 набуває реальних обрис і стає основною в кримінальному провадженні.

В зміненій апеляційній сказі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2024 року відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання, через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним та призначити покарання за п.13 ч.2 ст. 115 КК України 15 років позбавлення волі. Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.09.2022 виконувати окремо.

Виключити з резолютивної частини вироку речення «Строк покарання відраховувати з 23 листопада 2021 року» та доповнити реченням «Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня затримання у порядку виконання вироку суду».

Заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури

ОСОБА_15 подано зміни до апеляційної скарги, в яких просять змінити вирок суду першої інстанції, та вказати, що строк покарання ОСОБА_8 необхідно рахувати з дня винесення вироку суду, тобто з 21.03.2024. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання час перебування під вартою з 23.11.2021 по 20.03.2024 (включно) із розрахунку один день тримання під вартою за один день відбуття покарання. У решті вирок Світловодського міськрайонного суду від 21.03.2024 залишити без змін.

Свої вимоги заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури обґрунтовує тим, що судом не дотримано вимоги п.п. 2, 12 ч. 4 ст. 374 КПК України щодо правильного викладу у резолютивній частині вироку відомостей «про початок строку відбування покарання» та «рішення про залік досудового тримання під вартою».

Відповідно до п. п.п. 2, 12 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою суд у резолютивній частині вироку зазначає початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Разом з цим, в ухваленому відносно ОСОБА_8 вироку суд безпідставно вказав на те, що строк покарання необхідно відраховувати з 23.11.2021 (дата затримання), а період з 23.11.2021 по день набрання законної сили вироком суду підлягає зарахуванню в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, суд помилково не послався на норми ч. 5 ст. 72 КК України.

Дотримуючись вимоги п.п. 2, 12 ч. 4 ст. 374 КПК України, суд в резолютивній частині ухваленого вироку повинен був вказати, що початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 21.03.2024, що є датою ухвалення вироку. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України період попереднього ув`язнення з 23.11.2021 по 20.03.2024 (включно) підлягає зарахуванню в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавленян волі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника

ОСОБА_7 , які просили закрити кримінальне провадження оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника та просила змінити вирок суду першої інстанції в частині обчислення строку покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а змінену апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_15 необхідно задовольнити, з таких підстав.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав ОСОБА_16 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, надав суду показання згідно яких 18 листопада 2021 року разом знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_3 в гостях у ОСОБА_12 , де вживали алкогольні напої.

Вдень вийшов за горілкою та продуктами харчування та на вулиці зустрів ОСОБА_11 , якого запросив до ОСОБА_12 в гості. Разом з ОСОБА_11 прийшли до ОСОБА_12 додому, де продовжили вживати спиртне.

Під час відпочинку між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла сварка, під час якої ОСОБА_12 наніс один удар в обличчя ОСОБА_11 . Після чого, він їх заспокоїв та ліг спати. Під час сну чув, як ОСОБА_11 ліг поряд з ним.

Колипрокинувся, побачив, що ОСОБА_12 лежить на дивані, не намагався будити, випив чарку та вийшов на вулицю. За ним вийшов ОСОБА_11 , який просив не будити ОСОБА_12 , щоб він знову не скандалив. Після чого пішли разом з ОСОБА_11 додому.

Зазначив, що жодних ударів ножем ОСОБА_12 не наносив та не бачив щоб ОСОБА_11 наносив такі удари. Ножа при собі він не мав, на досудовому розслідуванні під час слідчого експерименту надав показання які не відповідають дійсності, тобто себе обмовив.

Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснив, що близько двох років назад в с. Ясинуватка зустрів ОСОБА_8 , який запропонував піти в гості до ОСОБА_12 , на що він погодився. В будинку ОСОБА_12 втрьох вживали горілку. За весь час випили близько 1,5 літри самогону, тому перебували в стані сп`яніння.

Під час відпочинку ОСОБА_12 обізвав ОСОБА_8 , той теж обізвав ОСОБА_12 . На цьому ґрунті виникла сварка, яка переросла в бійку. Намагався розборонити бійку та отримав удар в обличчя, від кого саме не бачив. Від отриманого удару присів.

В цей момент побачив, як ОСОБА_8 наніс декілька ударів по тулубу ОСОБА_12 . Бачив ніж в руці ОСОБА_8 , але де він його взяв не знає.

Після отриманих ударів ОСОБА_12 сказав: «тікай, бо мені кранти». Покинути приміщення будинку зміг лише вранці, в той момент, коли ОСОБА_8 вийшов з нього. Після чого, побіг додому, але ОСОБА_8 намагався його наздогнати.

В той же день ОСОБА_8 прийшов до нього додому та пропонував піти з ним, але він відмовився, оскільки боявся за своє життя.

Крім даних показань обвинуваченого та свідка вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

Рапортом чергового про надходження заяви гр.. ОСОБА_13 щодо виявлення трупу гр. ОСОБА_12

(т.2 а.с. 155)

Протоколом огляду місця події від 20.11.2021, місце огляду являється приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 .

(т.1 а.с. 161-163, 164-170)

Постановою слідчого від 20.11.2021 про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання.

(т.2 а.с. 174-175, 176)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2021, згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнав особу, зображену на фото № 1 , як ту, яка протягом дня 17.11.2021 заходив та виходив з будинку АДРЕСА_3 , де проживав гр.. ОСОБА_12 (т.1 а.с. 187-188) відповідно до додатку до протоколу, на фото № 1 зображено гр.. ОСОБА_8

(т.1 а.с. 189)

Протоколом огляду трупу гр.. ОСОБА_12

(т.1 а.с. 193-194, 195-198)

Протоколом отримання зразків для експертизи від 21.11.2021, відповідно до якого у померлого ОСОБА_12 відібрано зразки пальців рук, які від копійовані на дактилокарту, зрізи нігтьових пластин, крові.

(т.1 а.с. 201, 203, 205)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав особу на фото № 1, як ту, яка 18.11.2021 у вечірній час в приміщенні будинку АДРЕСА_3 спричинив удари предметом схожим на ніж ОСОБА_12 , від чого останній помер на місці. (т.2 а.с. 61-62) Згідно довідки до протоколу на фото № 1 зображений гр.. ОСОБА_8

(т.2 а.с. 63)

Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 відповідно до якого свідок надав показання за яких обставин було спричинено ножові поранення ОСОБА_8 . ОСОБА_12 свідок зазначив, що після сварки, яка переросла в бійку між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , ОСОБА_8 наніс удар в область живота ОСОБА_12 в цей момент він подумав, що удар ОСОБА_8 наніс кулаком. Після чого, побачив, що в руці ОСОБА_8 ніж, яким він продовжував наносити ще удари в різні частини тіла, в тому числі по ногах ОСОБА_12 . При цьому, ОСОБА_12 відмахувався від ударів, в подальшому від отриманих ударів ОСОБА_12 сів на ліжко, потім ліг.

(т. 2 а.с. 69-75)

Протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 24.11.2021, згідно якого підозрюваний ОСОБА_8 в приміщенні будинку АДРЕСА_3 в присутності захисника добровільно так детально розповів про обставини нанесення двох ударів ножем в область тулубу ОСОБА_12 під час сварки з останнім.

(т. 2а.с. 78-87)

Протоколами отримання зразків для експертизи від 23.11.2021, відповідно до якого у підозрюваного ОСОБА_8 відібрано зрізи нігтьових пластин, сліди пальців рук, зразки крові.

(т.2 а.с. 94, 98, 103)

Протоколами отримання зразків для експертизи від 24.11.2021, відповідно до якого у свідка ОСОБА_11 відібрано зрізи нігтьових пластин, сліди пальців рук, зразки крові.

(т.2 а.с. 108, 112, 117)

Висновком експерта № 504 від 21.11.2021, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупу гр.. ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а) синця верхньої повіки правого ока. Вказане ушкодження могло виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів), несе ознаки легких тілесних ушкоджень, за давністю може складати до 3-х діб до моменту смерті і в прямому причинному зв`язку з нею не перебуває; б) ран стегон, 3-го пальця лівої кісті. Вказані ушкодження могли виникнути від дії предмету (предметів) з ознаками гострого, яким може виступати в тому числі і лезо ножа, несуть ознаки легких тілесних ушкоджень, за давністю можуть складати до 3-х діб до моменту смерті і в прямому причинному зв`язку з нею не перебувають; в) проникаючих поранень грудної та черевної порожнин з ушкодженням внутрішньочеревних органів (печінка) та явищами внутрішньочеревної кровотечі. Вказані ушкодження могли виникнути від дії предмету (предметів) з ознаками колючо-ріжучого, яким може виступати в тому числі і лезо ножа, в своїй сукупності несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння, за давністю можуть складати біля 3-х годин до моменту смерті і перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю. Безпосередньою причиною смерті гр.. ОСОБА_12 можна вважати шок (переважно геморрагічний) який розвинувся внаслідок проникаючих поранень грудної та черевної порожнин. Виявлені ушкодження могли утворитися одномоментно, або на протязі не значного проміжку часу одне від одного. Взаєморозташування потерпілого та нападника в момент спричинення ушкоджень могло бути різноманітним та змінюватись, які б дозволяли утворення ушкоджень виявленого направлення та локалізації. Однак, зважаючи на направлення слідів кров`янистого характеру навколо ран грудної та черевної порожнин, можна припускати що дані ушкодження могли бути отримані потерпілим в горизонтальному або близькому до такого положенні. Морфологічні особливості ушкоджень можуть вказувати на їх зажиттєве спричинення. Смерть гр.. ОСОБА_12 могла настати як негайно так і через незначний проміжок часу, який був необхідний для розвитку ознак шоку. Судити про даний проміжок часу категорично немає можливості, оскільки він залежить від індивідуальних особливостей організму потерпілого. При судово-медичній токсикологічний експертизі крові від трупу гр.. ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт в кількості, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

(т.2 а.с. 119-123, 124-129)

Висновком експерта № 504/1 від 26.01.2022, згідно якого, ушкодження в області стегон, поранень грудної та черевної порожнин могли утворитися і за тим механізмом, на який вказує гр.. ОСОБА_11 в ході слідчого експерименту.

Проникаючи поранення черевної та грудної порожнин могли утворитися і за тим механізмом, на який вказує гр.. ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту.

Виявлені на трупі гр.. ОСОБА_12 ушкодження могли утворитися в результаті не менш ніж 6-ти травматичних впливів.

Враховуючи показники ректальної температури, характер трупних змін (трупні плями, трупне заклякання), наявність гнилісних змін у вигляді позеленіння шкіри здухвинних ділянок, гнилісної венозної сітки, можна орієнтовно припускати, що давність смерті може складати близько 2-3 діб до моменту початку експертизи трупу. Однак, слід зазначити, що є допустимим певне відхилення від вказаного терміну в той чи інший бік, що залежить не тільки від зовнішніх умов, але й від індивідуальних особливостей організму, в тому числі і алкогольного сп`яніння.

(т.2 а.с. 133-140)

Висновком експерта № 232 від 23.11.2021, відповідно до якого на момент огляду у гр.. ОСОБА_8 тілесні ушкодження не виявлені.

(т.2 а.с. 142-143)

Висновком експерта № 234 від 24.11.2021, згідно якого на момент огляду у гр.. ОСОБА_11 на представлених ділянках тіла виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на правій та лівій нижніх повіках. Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок дії предмету (предметів) з ознаками тупого твердого. Кваліфікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості з розладом здоров`я та термін до 6 діб.

Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можна казати що вони не притаманні для утворення внаслідок падіння з положення стоячи на площину. Враховуючи колір та характер виявлених тілесних ушкоджень можна казати, що вони були спричинені приблизно за 5-8 діб до моменту огляду.

(т.2 а.с. 145-146)

Висновком експерта № 711 від 29.11.2021. відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_8 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0.

(т.2 а.с. 150-151)

Висновком експерта № 710 від 29.11.2021, згідно якого кров трупа ОСОБА_12 належить до групи АВо за ізосерологічною системою АВ0.

(т.2 а.с. 155-156)

Висновком експерта № 712 від 29.11.2021, згідно якого кров свідка ОСОБА_11 належить до групи 0аВ за ізосерологічною системою АВ0.

(т.2 а.с. 155-156)

Висновком експерта № 713 від 10.12.2021, відповідно до якого на наволочці та на півковдрі знайдено кров людини, яка може походити як від одного потерпілого ОСОБА_12 , так і в поєднанні з підозрюваним ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_11 , але одному підозрюваному ОСОБА_8 та одному свідку ОСОБА_11 ця кров належати не може.

(т.2 а.с. 166-169)

Висновком експерта № 1/714 від 26.01.2022, відповідно до якого на речах потерпілого ОСОБА_12 , а саме: на куртці, на штанях, знайдено кров людини, яка може походити як від одного потерпілого ОСОБА_12 , так і в поєднанні з підозрюваним ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_11 , але одному підозрюваному ОСОБА_8 та одному свідку ОСОБА_11 ця кров належати не може.

(т.2 а.с. 174-177)

Висновком експерта № 175 від 28.12.2021, згідно якого при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої та лівої рук підозрюваного гр.. ОСОБА_8 крові та епітеліальних клітин придатних для цитологічного обліку не знайдено.

(т.2 а.с. 182-184)

Висновком експерта № 174 від 28.12.2021, відповідно до якого при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої та з лівої рук трупа ОСОБА_12 знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку.

Враховуючи отримані результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про походження виявленої крові від особи (осбі) в крові якої (яких) міститься антиген А, В, Н ізосерологічної системи АВ0, від трупа ОСОБА_12 з властивими йому антигенами А, В, Н, ізосерологічної системи АВ0 не виключається.

Також, домішок крові від підозрюваного ОСОБА_8 з властивими йому антигенами А, Н ізосерологічної системи АВ0, та свідка ОСОБА_11 з властивим йому антигеном Н ізосерологічної системи АВ0 не виключається, якщо у них були пошкодження у вигляді зовнішньої кровотечі.

(т.2 а.с. 189-191)

Висновком експерта № 176 від 28.12.2021, згідно якого при судово-медичній експертизі змивів з клинка ножа складаного знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. Враховуючи отримані результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про походження виявленої крові від особи (осбі) в крові якої (яких) міститься антиген А, В, Н ізосерологічної системи АВ0, від трупа ОСОБА_12 з властивими йому антигенами А, В, Н, ізосерологічної системи АВ0 не виключається. Також, домішок крові від підозрюваного ОСОБА_8 з властивими йому антигенами А, Н ізосерологічної системи АВ0, та свідка ОСОБА_11 з властивим йому антигеном Н ізосерологічної системи АВ0 не виключається, якщо у них були пошкодження у вигляді зовнішньої кровотечі.

(т.2 а.с. 196-199)

Висновком експерта № 177 від 28.12.2021, відповідно до якого при судово-медичній експертизі сигарети з жовтим фільтром довжиною 6, 5 см за маркуванням «MARSHALL» слини та епітеліальних клітин не виявлено.

(т.2 а.с. 204-206)

Висновком експерта № 159 від 20.12.2021, відповідно до якого на наданому для проведення судово-медичної експертизи клапті шкіри трупа ОСОБА_12 виявлені ушкодження у вигляді двох ран, які за характером є колото-різаними. Рани є результатом дворазової травму вальної дії плоского одного строго колюче-ріжучого предмета клинкового типу з найбільшою шириною зануреної частини клинка орієнтовно 20-22 мм. Обух клинка мав П-подібнку форми поперечного перерізу і значну товщину, ймовірно, більш виражене ліве ребро. Рани на клапті шкіри мають ознаки повного занурення клинка та відобразили травму вальну дію виступаючої борідки П-подібної форми значної товщини. Додаткові розрізи утворилися від розсікаю чого впливу леза клинка під час занурення або витягування клинка, з натисканням на лезовий край, з деякою зміною орієнтації площини клинка в ранах.

В момент спричинення рани № 1 площина клинка була орієнтована майже вертикально, обухом вверх, лезом вниз.

В момент спричинення рани № 2 площина клинка була орієнтована майже горизонтально, обухом вправо, лезом вліво.

Рани на клапті шкіри визнані придатними для ідентифікації травму вального предмета за груповими ознаками. Індивідуальні властивості предмета не відобразилися. Даних про послідовність спричинення ушкоджень на ділянці шкіри немає.

(т.2 а.с. 211-216, 217-221)

Висновком експерта № 158 від 11.01.2022, згідно якого на наданих для проведення експертизи чотирьох предметах одягу, що належать постраждалому ОСОБА_12 , знайдені пошкодження, які характерні для чотириразової пошкоджу вальної дії плоского одного строго колюче-ріжучого предмета клинкового типу і могли бути спричинені клинком одного пошкоджу вального предмета.

Пошкодження, що розташовані на правій пілочці куртки та на відповідних ділянках переду джемпера і фуфайки справа, та відповідні їх рани № 1 і № 2 на клапті шкіри трупа ОСОБА_12 могли утворитися від дії клинка складаного ножа, наданого для проведення експертизи, із зануренням його на повну глибину, або іншого колюче-ріжучого предмета з подібними конструктивними та експлуатаційними особливостями клинка.

Можливість спричинення пошкоджень в середньої частині передніх половинок штанів справа і зліва клинком наданого складаного ножа або іншого плоского одного строго колюче-ріжучого предмета не виключається.

(т.2 а.с. 224-240, 241-249)

Висновком експерта від 30.11.2021 № СЕ-19/112-21/10248-Д, відповідно до якого слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 21х15 мм на фрагменті паперу найбільшими розмірами 53х39 мм залишений середнім пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_12 , слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 19х9 мм на фрагменті паперу найбільшими розмірами 31х20 мм залишений великим пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_12 , слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 18х16 мм на фрагменті паперу найбільшими розмірами 39х38 мм залишений великим пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_12

(т.3 а.с. 6-17)

Протоколом огляду речей від 06.12.2021.

(т.3 а.с. 18)

Постановою слідчого про визнання і доручення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 06.12.2021.

(т.3 а.с. 19, 20)

Протоколом огляду речей від 07.02.2022.

(т.3 а.с. 29)

Постановою слідчого про визнання і доручення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 07.02.2022.

(т.3 а.с. 30, 31)

Постановою керівника Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_18 від 20.02.2022 про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців.

(т.3 а.с. 37-39)

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 10.02.2022, згідно якого свідок ОСОБА_11 на фотознімку № 3 впізнав розкладний ніж, яким ОСОБА_8 18.11.2021 вчинив вбивство ОСОБА_12 в приміщенні будинку по АДРЕСА_3 .

(т.3 а.с. 50-52, 53-56, 57-58)

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 10.02.2022, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_19 на фотознімку № 1 впізнав розкладний ніж, яким 18.11.2021 вчинив вбивство ОСОБА_12 в приміщенні будинку по АДРЕСА_3 .

(т.3 а.с. 59-61, 62-65, 66-67)

Дослідженими речові докази у суді першої інстанції:

DVD-R диск із відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 24.11.2023. Під час слідчого експерименту ОСОБА_8 в приміщенні будинку АДРЕСА_3 добровільно без примусу надав чіткі показання згідно яких між ним та ОСОБА_12 під час розпиття спиртних напоїв виникла сварка під час якої він наніс один удар ножем, який тримав в правій руці в область живота ОСОБА_12 , після чого штовхнув ОСОБА_12 на ліжко і відразу наніс другий удар ножем, який знаходився в правій руці в область грудної клітини ОСОБА_12 , який продовжив сидіти на ліжку. Після нанесених ударів викинув ніж, налив горілку, випив та ліг спати.(т.2 а.с. 89)

DVD-R диск із відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 20.11.2021, який за своїм змістом відповідає протоколу слідчого експерименту за участю даного свідка, наведеному вище. (т. 2 а.с. 76)

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Що стосується доводів захисника про не доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, необхідно зазначити наступне.

Так доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про не доведеність його вини зводяться до того, що між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла сварка, під час якої ОСОБА_12 наніс один удар в обличчя ОСОБА_20 .М Під час сну чув, як ОСОБА_11 ліг поряд з ним. Як прокинувся, побачив, що ОСОБА_12 лежить на дивані, не намагався будити, випив чарку та вийшов на вулицю. За ним вийшов ОСОБА_11 , який просив не будити ОСОБА_12 , щоб він знову не скандалив. Проте вказана версія виникла у обвинуваченого вже подальшому після заміни захисника у зв`язку з чим ним були змінені показання і колегія суддів розцінює їх, як намагання уникнути від кримінальної відповідальності

Вказані свідчення спростовуються узгодженими, послідовними та чіткими показаннями свідка ОСОБА_11 який в суді першої інстанції надав показання, в будинку ОСОБА_12 втрьох вживали горілку. За весь час випили близько 1,5 літри самогону, тому перебували в стані сп`яніння. Під час відпочинку ОСОБА_12 обізвав ОСОБА_8 , той теж обізвав ОСОБА_12 . На цьому ґрунті виникла сварка, яка переросла в бійку. Намагався розборонити бійку та отримав удар в обличчя, від кого саме не бачив. Від отриманого удару присів. В цей момент побачив, як ОСОБА_8 наніс декілька ударів по тулубу ОСОБА_12 . Бачив ніж в руці ОСОБА_8 , але де він його взяв не знає. Після отриманих ударів ОСОБА_12 сказав: «тікай, бо мені кранти». Покинути приміщення будинку зміг лише вранці, в той момент, коли ОСОБА_8 вийшов з нього. Після чого, побіг додому, але ОСОБА_8 намагався його наздогнати. В той же день ОСОБА_8 прийшов до нього додому та пропонував піти з ним, але він відмовився, оскільки боявся за своє життя.

Вказані свідчення відповідають і узгоджуються і х свідченнями самого ОСОБА_8 , які він надав під час проведення слідчого експеримента.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений суду надав показання згідно яких вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, надав суду показання згідно яких 18 листопада 2021 року разом знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_3 в гостях у ОСОБА_12 , де вживали алкогольні напої. Вдень вийшов за горілкою та продуктами харчування та на вулиці зустрів ОСОБА_11 , якого запросив до ОСОБА_12 в гості. Разом з ОСОБА_11 прийшли до ОСОБА_12 додому, де продовжили вживати спиртне. Під час відпочинку між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла сварка, під час якої ОСОБА_12 наніс один удар в обличчя ОСОБА_11 . Після чого, він їх заспокоїв та ліг спати. Під час сну чув, як ОСОБА_11 ліг поряд з ним. Як прокинувся, побачив, що ОСОБА_12 лежить на дивані, не намагався будити, випив чарку та вийшов на вулицю. За ним вийшов ОСОБА_11 , який просив не будити ОСОБА_12 , щоб він знову не скандалив. Після чого пішли разом з ОСОБА_11 додому. Зазначив, що жодних ударів ножем ОСОБА_12 не наносив та не бачив щоб ОСОБА_11 наносив такі удари. Ножа при собі він не мав, на досудовому розслідуванні під час слідчого експерименту надав показання які не відповідають дійсності, тобто себе обмовив.

Так, в матеріалах справи наявний протоколи слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 відповідно до яких вже будучи підозрюваним ОСОБА_8 вказує, що між ним та ОСОБА_12 виникла сварка, в ході якої він наніс удари ножем потерпілому ОСОБА_12 .

Термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу.

Водночас, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення таких відомостей, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Ч. 4 ст. 95 КПК не застосовується до показань, наданих під час слідчого експерименту, однак вони можуть бути визнані допустимими доказами, якщо при проведенні цієї слідчої дії була додержана належна процедура. На обґрунтування цього сторона обвинувачення має надати докази того, що:

- до особи, яка приймала участь у слідчій дії, не застосовувався протиправний тиск;

- слідча дія проведена за власною волею такої особи та її вільним волевиявленням;

- вона усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе;

- її права на захист і правову допомогу були забезпечені;

- у слідчій дії приймали участь поняті або здійснювався її безперервний відеозапис;

- права та процесуальні наслідки участі особи в проведенні слідчого експерименту були детально і ґрунтовно роз`яснені.

Також, якщо слідчий експеримент полягає лише у повідомленні підозрюваним відомостей про факти і не містить відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, він має розцінюватися як повторний допит і не може мати в суді доказового значення з огляду на частину 4 статті 95 КПК.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 24.11.2021 та переглянутого судом першої інстанції відеозапису вказану слідчу дію проведено за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в присутності його захисника, спеціаліста та понятих під час якої ОСОБА_8 на місці вчинення злочину не лише розповідав про обставини вчинення злочину, але і чітко продемонстрував, яким чином він завдавав потерпілому тілесних ушкоджень. Вказану слідчу дію було проведено за його добровільною згодою і за участю захисника. А тому, якби він спав, як зазначає в апеляційній інстанції він не зміг настільки детально і чітко вказати про механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

Необхідно за значити про те, що позиція сторони захисту про те, що вбивство потерпілого ОСОБА_12 вчинив саме ОСОБА_11 не може бути враховано, оскільки спростовується показанням обвинуваченого ОСОБА_8 викладених у протоколі слідчого експерименту.

В той же час, в ході досудового розслідування кримінального провадження стороною обвинувачення не здобуто докази про те, що ОСОБА_11 наносив удари, у томі числі ножем потерпілому ОСОБА_12 .

Необхідно зазначити, що під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваний зазначає про те, що ОСОБА_11 взагалі не наносив будь-яких ударів ОСОБА_12 , а отримав удар(и) в обличчя від ОСОБА_12 .

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що позиція що саме ОСОБА_11 наносив удари ножем ОСОБА_12 та безпосередньо він причасний до вбивства сформована стороною захисту з метою уникнення кримінальної від повільності.

Необхідно зазначити про те, що механізм отримання потерпілим ОСОБА_12 тілесних ушкоджень ножем був предметом досліджень судово-медичної експертизи та відповідно до висновку № 504/1 від 26.01.2022, ушкодження в області стегон, поранень грудної та черевної порожнин могли утворитися і за тим механізмом, на який вказує гр.. ОСОБА_11 в ході слідчого експерименту. Проникаючи поранення черевної та грудної порожнин могли утворитися і за тим механізмом, на який вказує підозрюваний ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту.

Вказана експертиза вже спростовує версію сторони захисту про не доведеність версії сторони обвинувачення, що саме проникаючи поранення черевної та грудної порожнин могли утворитися і за тим механізмом, на який вказує гр.. ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту.

Висновком експерта № 504 від 21.11.2021, встановлено, що безпосередньою причиною смерті гр. ОСОБА_12 можна вважати шок (переважно геморрагічний) який розвинувся внаслідок проникаючих поранень грудної та черевної порожнин.

За таких підстав враховуючи те, що показання свідка ОСОБА_11 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення не суперечить обставинам викладеним в протоколах слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 , висновком експерта № 504/1 від 26.01.2022 безпосередньо зазначено про можливість отримання поранення черевної та грудної порожнин за механізмом, на який вказує гр.. ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту, та вказані тілесні ушкодження перебувають у причино-наслідковому зв`язку із смертю потеплілого, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляцій про те, що ОСОБА_8 не причасний до чинення кримінального правопорушення, як такі, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Необхідно зазначити про те, що механізм отримання потерпілим ОСОБА_12 тілесних ушкоджень був предметом досліджень судво-медичної експертизи та відповідно до висновку № 504/1 від 26.01.2022, згідно якого, ушкодження в області стегон, поранень грудної та черевної порожнин могли утворитися і за тим механізмом, на який вказує гр.. ОСОБА_11 в ході слідчого експерименту. Проникаючи поранення черевної та грудної порожнин могли утворитися і за тим механізмом, на який вказує підозрюваний ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту.

Доводи сторони захисту про те, що показання свідка ОСОБА_11 не є належним доказом, колегією судді враховано не може оскільки не суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_8 викладених у протоколі слідчого експерименту за його участю та висновку експерта № 504/1 від 26.01.2022.

Доводи сторони захисту про наявність тілесних ушкоджень у свідка ОСОБА_11 та відсутність медичної експертизи нігтьових пластин свідка ОСОБА_11 не можу бути беззаперечною обставиною про відсутність доказів ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки по-перше свідок ОСОБА_11 надав пояснення, що отримав тілесні ушкодження коли намагався розборонити бійку. Також, ОСОБА_8 теж вказує про наявність тілесних ушкоджень у свідка ОСОБА_11 , при цьому судом першої інстанції дана правильна оцінка доказів, які беззаперечно вказують на причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення.

Твердження сторони захисту про те, що висновок експерта № 159 від 20.12.2021 щодо механізму удару ножем потерпілого ОСОБА_12 , спростовують версію свідка ОСОБА_11 та позицію органу досудового розслідування, колегією суддів не може бути враховано, оскільки відповідно до досліджених DVD-R диск із відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 24.11.2023, який зазначив, що в приміщенні будинку АДРЕСА_3 він наніс один удар ножем, який тримав в правій руці в область живота ОСОБА_12 , після чого штовхнув ОСОБА_12 на ліжко і відразу наніс другий удар ножем, який знаходився в правій руці в область грудної клітини ОСОБА_12 , який продовжив сидіти на ліжку.

Відповідно до висновку експерта № 504/1 від 26.01.2022, згідно якого, ушкодження в області стегон, поранень грудної та черевної порожнин могли утворитися і за тим механізмом, на який вказує гр.. ОСОБА_11 в ході слідчого експерименту. Проникаючи поранення черевної та грудної порожнин могли утворитися і за тим механізмом, на який вказує гр. ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту.

Доводи сторони захисту про те, що не слід приймати до увагисвідчення свідка ОСОБА_11 , який сам заінтересований в уникненні кримінальної відповідальності і дає неправдиві свідчення оскільки, щ органом досудового розслідування не вжито заходів до притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності щонайменше за ч.1 ст.396 КК України за заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжкого злочину - колегія суддів не приймає до уваги. Адже, свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції зазначив, що вчасно не повідомив правоохоронні органи, оскільки боявся розправи з боку ОСОБА_8 . Крім того, дії вказаного свідка вже після вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим на кваліфікацію дій ОСОБА_8 не впливають. При цьому, твердження свідка ОСОБА_11 є послідовними, логічними, узгоджуються з обставинами розвитку всіх подій, що мали місце та викладені в обвинувачені, а також повністю узгоджуються з протоколом огляду місця події, висновками судово-медичних експертиз, даними отриманими в ході слідчих експериментів та з висновками судово-криміналістичних експертиз, проведених за наслідками слідчих експериментів з участю підозрюваного ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 , які чітко окреслюють механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого ОСОБА_8 під час розгляду справи.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинуваченого та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що спричинило тяжкі наслідки, а саме загибель людини, особу винуватого, який раніше неодноразово судимий в тому числі за вчинення умисного вбивства, за місцем фактичного проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується негативно.

Також судом першої інстанції враховано висновок судово-психіатричної експертизи № 441 від 14.12.2021 ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Відмічена аномалія характеру у вигляді емоційно-нестабільного розладу особистості (згідно МКХ-10 F 60.3) не є проявом психічного захворювання і не впливає на його осудність. Підпадає під дію ст. 19 ч.1 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Враховано відсутність обставини, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив кримінальних правопорушень.

Атому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та ступінь його небезпечності для суспільства на даний час, а також наявності обставин, які обтяжують покарання обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, як самим обвинуваченим, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право змінити вирок або ухвалу суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п. п.п. 2, 12 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою суд у резолютивній частині вироку зазначає початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Разом з цим, в ухваленому відносно ОСОБА_8 вироку суд безпідставно вказав на те, що строк покарання необхідно відраховувати з 23.11.2021 (дата затримання), а період з 23.11.2021 по день набрання законної сили вироком суду підлягає зарахуванню в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, суд помилково не послався на норми ч. 5 ст. 72 КК України.

Отже, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що суд першої інстанції в резолютивній частині ухваленого вироку повинен був вказати, що початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 21.03.2024, що є датою ухвалення вироку та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати період попереднього ув`язнення з 23.11.2021 по 20.03.2024 (включно) в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи зміненої апеляційної скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_15 , знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, вирок суду необхідно змінити в частині строку відбуття покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Змінену апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_15 - задовольнити.

Вирок Світловодського міськрайонного суду від 21.03.2024 стосовно ОСОБА_8 , - змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з дня винесення вироку суду, тобто з 21.03.2024.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання - час перебування під вартою з 23.11.2021 по 20.03.2024 (включно) із розрахунку один день тримання під вартою за один день відбуття покарання.

У решті вирок Світловодського міськрайонного суду від 21.03.2024, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4