Дата документу 17.04.2024Справа № 554/246/21
Провадження № 1-кп/554/407/2024
У Х В А Л А

17.04.2024 року

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтави клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених за ч. 3 ст. 369 КК України: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про витребування доказів, зняття арешту та повернення майна, а також призначення судових компютерно-технічної та дактилоскопічної експертиз,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції надати на наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення нею в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду та в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, протягом квітня- травня 2020 року, на території Полтавської області.

На чергову пропозицію суду дати показання по суті справи обвинувачені відмовились та просили розглядати клопотання сторони захисту.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених за ч. 3 ст. 369 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявила клопотання про витребування доказів, зняття арешту та повернення майна, а також призначення судових компютерно-технічної та дактилоскопічної експертиз.

У клопотанні про витребування доказів (т. 13 а.с. 126-133) захисник просила зобов`язати прокурора надати суду: повідомлення працівників УСР в Полтавській області про виявлене правопорушення від 21.06.2019 року; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 21.06.2019 року; заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 21.06.2019 року; протоколу обшуку від 10.07.2019 року в офісному приміщенні АДРЕСА_1 ; фактичних даних, отриманих під час цього обшуку, зокрема неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США.

Мотивувала тим, що в ухвалах слідчих суддів Октябрського районного суду м. Полтави від 07.08.2021 року про продовження строку досудового розслідування, запобіжного заходу ОСОБА_4 та відсторонення від посади ОСОБА_5 мається посилання на ці документи саме із такими датами.

Обвинувачені підтримали клопотання, прокурор заперечив проти його задоволення, мотивуючи, що такі документи відсутні, чому в ухвалах слідчих суддів помилкове посилання саме на такі дати означених процесуальних документів суду пояснити не зміг.

Суд, заслухавши клопотання, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки за твердженням прокурора вказані процесуальні документи саме з такими датами їх виконання відсутні.

До того ж досудове розслідування цього кримінального провадження ЄРДР №0000145 розпочато лише 07.04.2020 року та судом досліджувались означені документи, датовані із 07.04.2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Водночас, диспозитивність, головною рисою якої є вільне використання своїх прав у межах та у спосіб, що передбачені КПК України, не може підривати засаду публічності, відповідно до якої прокурор зобов`язаний у межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, і доведення винуватості цієї особи у суді.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 КПК України, питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухвалені судового рішення.

На обгрунтування необхідності комп`ютерно-технічної експертизи (т. 13 а.с. 134-144) захисник зазначила, що виникла необхідність встановлення:

- чи є надані відеозаписи, які містяться в накопичувачах, згідно протоколів НСРД від 18.06.2020 року та 14.07.2020 року, оригіналом чи копією;

- які технічні особливості досліджуваних аудіо-відео, згідно протоколів НСРД від 18.06.2020 року та 14.07.2020 року, безперечно свідчать про той факт, що вони не скопійовані у вбудовану пам`ять засобу за допомогою комп`ютера, а утворені безпосередньо у процесі аудіо- відеозапису. Чи можливо це встановити в межах експертних досліджень, якщо так, то на підставі яких ознак. Чи міг бути перенесений звуковий ряд, що міститься в наданій пам`яті технічного аудіо- відеозасобу (його назва та номер, якщо є) з іншого цифрового носія або з комп`ютера на диктофон (його назва та номер, якщо є);

- як, коли, яким чином були зроблені для дослідження аудіо-відео-записи, згідно протоколів НСРД від 18.06.2020 року та 14.07.2020 року;

- одним або декількома технічними засобами (пристроями) фіксувались аудіо-відеозаписи;

- чи проводились аудіо-відео-записи, згідно протоколів НСРД від 18.06.2020 року та 14.07.2020 року, безперервно;

- чи є на аудіо-відео-записах, згідно протоколів НСРД від 18.06.2020 року та 14.07.2020 року, ознаки вибіркової фіксації, накладення записів чи інших змін, привнесених в процесі або після виробництва аудіо- відеозаписів;

- чи є на аудіо- відеозаписах, згідно протоколів НСРД від 18.06.2020 року та 14.07.2020 року, ознаки монтажу чи інших змін, привнесених в процесі або після виробництва аудіо-відеозаписів;

- чи синхронно здійснювався запис аудіо- відеозапису, згідно протоколів НСРД від 18.06.2020 року та 14.07.2020 року, та чи відповідає зміст відображення записаному звуку;

- чи придатні для дослідження аудіо-відеозаписи, згідно протоколів НСРД від 18.06.2020 року та 14.07.2020 року, для ідентифікації по голосу та мові;

- чи існує цифровий підпис аудіо-відеозаписів, згідно протоколів НСРД від 18.06.2020 року та 14.07.2020 року, який би свідчив про запис даного відео-звукового ряду саме цифровим пристроєм (його назва та номер, якщо є).

Вказала, що самостійно провести дане дослідження сторона захисту не має можливості, бо не має доступу до даних доказів.

У неї виник сумнів щодо достовірності вказаних доказів, бо не знає оригінали чи копії карт пам`яті маються у справ, роздруківки до протоколів НСРД містять розбіжності із офіційними таблицями трафіків з`єднань абонентів, тому вважає, що ці факти потребують повторно дослідження.

За твердженням суд не зайняв у даній справі активної позиції та самостійно не з`ясував: оригінал чи копія досліджувались; хто конкретно з оперативних працівників чи залучених спеціалістів встановлював спеціальне аудіо, - відеоспостережне обладнання, яке конкретно обладнання було встановлено, не з`ясовано назву та технічні характеристики даного обладнання, час, коли особа ОСОБА_7 вийшов з приміщення оперативного підрозділу та маршрут його пересування для зустрічі з особою, відносно якої проводиться НСРД контроль за вчиненням злочину, маршрут повернення ОСОБА_7 після проведення цього НСРД до оперативного підрозділу, не вказано прізвище, посаду співробітника оперативного підрозділу, який безпосередньо знімав обладнання для відеоспостереження ОСОБА_7 , залученого до конфіденційного співробітництва, не з`ясовані особи, які були присутні при даних діях.

Обвинувачені підтримали вказане клопотання. Прокурор заперечив проти його задоволення за безпідставністю, вказавши, що усі письмові докази, в тому числі електронні носії інформації, які мав вже надав суду. До того ж означене клопотання вже розглядалось судом та суд відмовив у його задоволенні.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Частина 1 ст. 332 КПК України передбачає, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Порядок залучення експерта описаний у ст. 243 КПК України, яка визначає, що експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Обвинувачені та їх захисник не навели переконливих об`єктивних причин з яких вони не змогли залучити експерта самостійно під час досудового розслідування або ж на більш ранніх стадіях процесу, відтак строки рогляду справи зазнають невиправданої тривалості.

У розгляді аналогічного клопотання сторони захисту судом ухвалою від 28.03.2024 року вже відмовлено із зазначенням відповідних обгрунтувань.

Чергове клопотання знову не містить конкретних фактів, які би переконували у необхідності призначення у даній справі комп`ютерно-технічної експертизи та відповіді на постановлені захисником запитання, тобто застосування спеціальних, а не загальних знань, питань права, аналізу та оцінки доказів на їх належність, допустимість, достовірність та достатність для прийняття процесуального рішення.

Щодо доводів сторони захисту про сумнівність протоколів НСРД з тих підстав, що у них зазначені відомості про застосування у ході процесуальних дій спецтехніки правоохоронного органу без зазначення її назви та серійного номера суд зазначає, що відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки: устаткування, апаратури, приладів, пристрів, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, відповідно до пунктів 4.5.1, 4.5.6 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затв. наказом голови Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року N 440, є державною таємницею.

Володіння зазначеними відомостями без належних на те підстав дає змогу зацікавленій стороні впливати на результати такої діяльності, що створює загрозу національним інтересам і безпеці. З цих підстав, обумовлених потребою зберігати таємні поліцейські методи розслідування злочинів, статтею 246 КПК передбачено обмеження обов`язку розкриття у кримінальному провадженні відомостей про факт та методи проведення НСРД.

З огляду на засади змагальності сторін, зайняття судом активної позиції у доказуванні обставин кримінального правопорушення, як про це просить сторона захисту, суперечить принципу безсторонності суду. Тягар доказування обставин кримінального правопорушення поза розумним сумнівом лежить на стороні обвинувачення. У разі недоведеності кримінального правопорушення поза розумним сумнівом, суд зобов`язаний за результатами розгляду справи постановити виправдувальний вирок.

Також захисник вчергове просила призначити у даній справі дактилоскопічну експертизу (т. 13 а.с. 145-152), проведення якої доручити експертам Київського НДЕКЦ МВС України, вважаючи, що для з`ясування обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, наразі необхідні спеціальні знання. На виконання експертів просила поставити наступні питання: чи є на наданих на дослідження грошових коштах в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, кількість, номінал купюр та серії купюр, зазначені в ухвалі слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава № 554/5153/20 від 17.06.2020 року та в протоколі обшуку від 10.06.2020 року, складених старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 сліди папілярних узорів пальців рук ОСОБА_5 та/або ОСОБА_4 ? чи є на наданих на дослідження грошових коштах в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, кількість, номінал купюр та серії купюр, зазначені в ухвалі слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава № 554/5153/20 від 17.06.2020 року та в протоколі обшуку від 10.06.2020 року, складеного старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 ознаки перенесення вилучених слідів папілярних узорів пальців рук з однієї поверхні на іншу? Чи міг характер упаковки зберігання речових доказів гроршових коштів в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, кількість, номінал купюр та серії купюр, зазначені в ухвалі слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава № 554/5153/20 від 17.06.2020 року та в протоколі обшуку від 10.06.2020 року, складеного старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 сприяти та/або не сприяти збереженню на них слідів папілярних узорів пальців рук ОСОБА_5 та/або ОСОБА_4 .

На обгрунтування зазначила, що номери досліджуваних сейф-пакетів, в яких містилися грошові кошти, не відповідають вказаному при обшуку від 10.06.2020 року INZ 2040026 та прокурором не надано документів, що підтверджують рух вилучених коштів та їх поміщення до банківської установи, тому в сторони захисту виникають сумніви у законності зберігання речових доказів. Вважає, що у справі виникла необхідність з`ясування наявності на вилучених грошових коштах слідів рук обвинувачених. В такому клопотанні під час досудового розслідування справи було відмовлено. Захисник не спростовувала, що вилучені речові докази, зокрема, 2000 доларів США оглядались безпосередньо судом та попередньо за постановою слідчого безпосередньо досліджувались експертом на предмет відповідності купюрам, що знаходяться в офіційному обігу.

Обвинувачені підтримали клопотання. Прокурор просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю, наголосив, що таке клопотання вже розглядалось судом.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Частина 1 ст. 242 КПК України передбачає, що експертиза проводиться якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Суд вчергове звертає увагу, що захисник заявила клопотання про призначення у даній справі дактилоскопічної експертизи на стадії завершення судового слідства, коли минуло більш ніж три роки з дня вилучення грошових коштів (об`єктів дослідження) та після безпосереднього їх дослідження експертом за іншою спеціальністю (на предмет відповідності купюрам, що знаходяться в офіційному обігу) та судом, коли усі учасники процесу мали можливість перерахувати, дослідити, помацати купюри.

Основним завданням дактилоскопічної експертизи є ідентифікація особи за слідами її рук, які залишені на місці події. З урахуванням особливостей цього виду дослідження, важливим є своєчасне його ініціювання та проведення, оскільки потожирові сліди мають властивість з часом зникати, факторами, які це пришвидшують, є поверхня (папір, тощо), вологість, температурні показники.

Під час досудового розслідування з означених купюр сліди рук своєчасно не вилучались, в подальшому з ними проводились експертні дослідження та огляд в судовому засіданні. Дактилокарти обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в якості порівняльних зразків рук у розпорядженні суду відсутні.

Викладені обставини об`єктивно перешкоджають призначенню дактилоскопічної експертизи, тому у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

До того ж слід зазначити, що обвинувачені суду пояснили, що їх відбитки пальців на вилучених купюрах - 2000 доларів США відсутні, вони не намагаються довести наявності їх там, а навпаки спростувати.

Сторона обвинувачення, з огляду на засади змагальності сторін, теж не переконує суд, що на вилучених купюрах наявні сліди пальців рук обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За відсутності належних, допустимих та достовірних доказів, які би підтверджували наявність слідів пальців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вилучених 2000 доларів США, з точки зору об`єктивного, розумного, поінформованого та добросовісного спостерігача діє правова презупція відсутності на даний час цих слідів.

Відтак, стороною захисту не наведено переконливих (ясних, безсумнівних) аргументів на підтвердження нагальної необхідності у даній справі дактилоскопічної експертизи вилучених під час обшуку від 10.06.2020 року, проведеного старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , 2000 доларів США.

Суд вчергове наголошує, що у відповідності до ч. 1 ст. 89 КПК України, питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухвалені судового рішення.

Також захисник просила виключити з числа речових доказів (т. 13 а.с. 153-173) речі, відповідно до постанови старшого слідчого СВ розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 від 10.06.2020 року про визнання майна речовим доказом рамках кримінального провадження № 0000145 від 07.04.2020 року та зняти арешт, накладений у відповідності до ухвали Октябрського районного суду м. Полтава № 554/5153/20 від 17.06.2020 року в рамках кримінального провадження № 0000145 від 07.04.2020 року та повернути ОСОБА_9 : шкіряний гаманець, в якому знаходяться грошові кошти Українські гривні: 1 купюра номіналом 100 гривень, 6 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 2 купюри номіналом 5 гривень, 4 купюри номіналом 2 гривні та 2 монети номіналом 50 копійок, а також долари США - 10 купюр номіналом по 100 доларів.

В обгрунтування клопотання зазначила, що є всі підстави вважати, що указані вилучені кошти є власністю ОСОБА_9 , оскільки остання є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , діє презумпція спільної сумісної власності подружжя на вказане майно в рівних частинах, працює приватним підприємцем та декларувала наявність у неї таких коштів.

Крім того, захисник просила зняти арешт та повернути ОСОБА_4 вилучені в нього 400 доларів США, мотивуючи, що вони не мають значення речових доказів ( т. 13 а.с. 166-173).

Обвинувачені клопотання підтримали. Прокурор просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 КПК України, питання допустимості доказів (виключення доказів, надання переваги одних над іншими, тощо) суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухвалені судового рішення.

Як убачається з клопотання захисника, грошові кошти, які вона просить повернути ОСОБА_9 , були вилучені саме серед особистих речей ОСОБА_5 . Переконливих доказів належності цих коштів ОСОБА_9 суду не надано, як і не спростовано того, що ОСОБА_5 міг такі кошти мати у своїй особистій власності.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії (ч. 3 ст. 100 КПК України).

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню можуть повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження ( п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що розгляд справи ще не завершений та суду не наведено переконливих аргументів очевидної необгрунтованості накладення арешту на перелічене захисником майно, а також вагомих обставин, які свідчать про те, що у подальшому арешті майна відпала необхідність, клопотання слід задишити без задоволення.

Пи цьому суд також зазначає, що частина 3 ст. 369 КК України, за якою обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , передбачає, у разі доведення їх провини, можливість призначення їм в якості додаткового покарання конфіскації майна, що, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є правовою підставою арешту майна обвинувачених.

Керуючись ст. ст. 100, 170-174, 242, 332, 350 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених за ч. 3 ст. 369 КК України: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про витребування доказів, зняття арешту та повернення майна, а також призначення судових компютерно-технічної та дактилоскопічної експертиз - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1