Справа № 308/6827/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/141/24 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2024.

Цією ухвалою обвинувальний акт, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобовище Мукачівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, директора ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол», мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000051, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи засновником ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол» та перебуваючи згідно наказу № 1/к від 06.04.2017 на посаді директора даного Товариства, будучи наділеним адміністративно-господарськими функціями згідно Статуту ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол», затвердженого протоколом № 2 загальних зборів учасників даного Товариства від 09.11.2016, зокрема п. 9.11 підписувати всі фінансові документи (договори, рахунки-фактури, товарні накладні, податкові накладні, листи, бухгалтерську звітність та ін.), приймати інші рішення щодо інших питань поточної діяльності Товариства, п. 9.12. укладати будь-які угоди, в тому числі застави (іпотеки), кредитні та інші юридичні акти i правочини, видавати довіреності, відкривати в банках розрахунковий та інші рахунки, здійснювати інші дії, спрямовані на досягнення мети Товариства в межах його компетенції, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол», всупереч його законним інтересам, в період з квітня 2018 по листопад 2018 року, заволодів на користь ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол» грошовими коштами Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради в сумі 162224,33 грн за наступних обставин.

11.04.2018 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради в особі директора ОСОБА_10 та ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол» в особі

-2-

директора ОСОБА_6 ,. укладено договір підряду за № 18-24/1217442, згідно пп 1.1 якого підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик, в межах договірної ціни, власними та залученими силами і засобами, виконати та здати замовнику в установлений договором підряду строк закінчені роботи з капітального ремонту вул. Перемоги (від вул. Легоцького до с. Сторожниця) у м. Ужгороді (45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), (далі роботи Підрядника), відповідно до змісту тендерної пропозиції переможця торгів. Згідно п. 2.1 даного договору, договірна ціна робіт визначається на основі кошторису та складає 3449 500 (три мільйони чотириста сорок дев`ять тисяч п`ятсот) грн, в тому числі ПДВ 574917 (п`ятсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн.

Згідно з пунктами 5.2. та 5.3. вищевказаних договорів, розрахунки за фактично виконані роботи проводяться щомісяця, згідно підписаних актів виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) між замовником та підрядником. Платежі за фактично виконані роботи замовник проводить протягом 10-ти календарних днів з дня підписання сторонами актів виконаних робіт (КБ-2в, КБ-3).

В ході виконання вказаних договорів ОСОБА_6 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці вніс до офіційних документів про виконання договору підряду № 18-24/1217442 від 11.04.2018, а саме: довідки про вартість виконаних робіт за листопад 2018 року форми КБ-3 на суму 3448056 грн (дата складання 07.11.2018), акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за листопад 2018 року форми КБ-2в (дата складання 07.11.2018), відомості ресурсів до акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року, загальновиробничих витрат до акту виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року, завідомо неправдиві відомості про виконання ТОВ «Будівельна компанія «Антрол» за вказаними договорами робіт з капітального ремонту вул. Перемоги (від вул. Легоцького до с. Сторожниця) у м. Ужгороді, на загальну суму 3448056 грн, достовірно знаючи, що відповідні роботи виконані не в повному обсязі.

Згідно з висновком експерта Закарпатського відділення ЛНДІСЕ МЮ України № 1017 від 29.09.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи обсяги та вартість фактично виконаних робіт з капітального ремонту вул. Перемоги (від вул. Легоцького до с. Сторожниця) у м. Ужгороді за договором підряду, укладеним Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради з ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол» за № 18-24-1217442 від 11.04.2018, не відповідають обсягам та вартості, визначеним первинною звітною документацією з будівництва. Завищення вартості виконаних робіт складає 162224 (сто шістдесят дві тисячі двісті двадцять чотири) грн 33 коп.

На підставі вказаних актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт, згідно платіжних доручень № 13 від 16.04.2018 на суму 1034850 грн, платіжних доручень № 147 від 08.11.2018 на суму 2413 206 грн, Управлінням Державної казначейською служби України у м. Ужгороді Закарпатської області, перераховано на банківський рахунок ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол» грошові кошти на загальну суму 3448056 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службовим становищем заволодів на користь належного йому ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол» грошовими коштами Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на загальну суму 162224 (сто шістдесят дві тисячі двісті двадцять чотири) грн 33 коп., чим спричинив шкоду територіальній громаді м. Ужгорода в особі Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на вказану суму.

-3-

Крім того, ОСОБА_6 , будучи засновником ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол» та перебуваючи згідно наказу № 1/к від 06.04.2017 на посаді директора даного Товариства, будучи наділеним адміністративно-господарськими функціями згідно Статуту ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол», затвердженого протоколом № 2 загальних зборів учасників даного Товариства від 09.11.2016, зокрема п. 9.11 підписувати всі фінансові документи (договори, рахунки-фактури, товарні накладні, податкові накладні, листи, бухгалтерську звітність та ін.), приймати інші рішення щодо інших питань поточної діяльності Товариства, п. 9.12. укладати будь-які угоди, в тому числі застави (іпотеки), кредитні та інші юридичні акти i правочини, видавати довіреності, відкривати в банках розрахунковий та інші рахунки; здійснювати інші дії, спрямовані на досягнення мети Товариства в межах його компетенції, з метою одержання неправомірної вигоди для ТзОВ «Будівельна компанія «Антрол», за період з квітня 2018 по листопад 2018 року,у невстановленому досудовим розслідуванням місці до офіційних документів про виконання договору підряду № 18-24/1217442 від 11.04.2018, а саме: довідки про вартість виконаних робіт за листопад 2018 року форми КБ-3 на суму 3448 056 (дата складання 07.11.2018), акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за листопад 2018 року форми КБ-2в (дата складання 07.11.2018), відомості ресурсів до акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року, загальновиробничих витрат до акту виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року, завідомо неправдиві відомості про виконання Товариством з обмеженої відповідальністю «Будівельна компанія «Антрол» за вказаними договорами робіт з капітального ремонту вул. Перемоги (від вул. Легоцького до с. Сторожниця) у м. Ужгороді, на загальну суму 3448056 грн, достовірно знаючи, що відповідні роботи виконані не в повному обсязі.

Згідно з висновком експерта Закарпатського відділення ЛНДІСЕ МЮ України № 1017 від 29.09.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи обсяги та вартість фактично виконаних робіт з капітального ремонту вул. Перемоги (від вул. Легоцького до с. Сторожниця) у м. Ужгороді, за договором підряду, укладеним Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради з ТОВ «Будівельна компанія «Антрол» за № 18-24-1217442 від 11.04.2018, не відповідають обсягам та вартості, визначеним первинною звітною документацією з будівництва. Завищення вартості виконаних робіт складає 162224 (сто шістдесят дві тисячі двісті двадцять чотири) грн 33 коп.

На підставі вказаних актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт, згідно платіжних доручень № 13 від 16.04.2018 на суму 1034850 грн, платіжних доручень № 147 від 08.11.2018 на суму 2413206,00 грн, Управлінням Державної казначейською служби України у м. Ужгороді Закарпатської області перераховано на банківський рахунок Товариства з обмеженої відповідальністю «Будівельна компанія «Антрол» грошові кошти на загальну суму 3448056 грн, чим спричинено шкоду територіальній громаді м. Ужгорода в особі Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на загальну суму 162224,33 грн.

В ухвалі зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить суттєві суперечності, недостовірні відомості та не відповідає даним реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема щодо дати внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки така у реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначена 30.05.2018, а у поданому обвинувальному акті - 30.05.2021, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення цих недоліків. Також судом констатовано, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , потерпілим від кримінального правопорушення зазначено: Департамент міського господарства Ужгородської міської ради. Проте, в порушення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України у даному обвинувальному акті відсутня інформація про місцезнаходження потерпілої особи

-4-

Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради. На думку суду, наведені недоліки обвинувального акту щодо ОСОБА_6 є перешкодою для призначення справи до судового розгляду, а тому, з метою дотримання прав та гарантій обвинуваченого, зазначених у Конвенції, суд дійшов до висновку, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 просить ухвалу суду від 22.01.2024 скасувати та призначити новий розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала суду від 22.01.2024 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В доповненні до апеляційної скарги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та містить формулювання обвинувачення. Разом з тим, невірне зазначення в обвинувальному акті дати реєстрації кримінального провадження «30.05.2021», замість вірного «30.05.2018» є нічим іншим як технічною помилкою. Між тим, ч. 2 ст. 291 КПК України не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності в обвинувальному акті дати внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також прокурор не погоджується з висновками суду про те, що в обвинувальному акті відсутня інформація про місцезнаходження потерпілої особи Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, оскільки потерпілим в даному кримінальному провадженні є юридична особа і застосувати положення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України не представляється за можливе.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності представника потерпілої юридичної особи - Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги потерпілій особі направлено відповідно до вимог законодавства; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги та відомостей про поважність причин неприбуття у судове засідання вказана особа не подавала.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову

-5-

кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виклад фактичних обставин справи полягає у формулюванні фактичного складу діяння.

Формулювання обвинувачення, згідно доктрини права, є словесним посиланням на кримінально-правові норми формули кваліфікації, що відображає норми закону, в яких встановлена відповідальність за вчинене посягання та повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки та інші дані, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб (ч. 3 ст. 191 КК України) та у службовому підробленні, а саме внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей (ч. 1 ст. 366 КК України).

Як вбачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , в такому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, дана їм правова кваліфікація та сформульовано обвинувачення, а тому помилкове зазначення в обвинувальному акті дати реєстрації кримінального провадження, яке є очевидною технічною помилкою, не свідчить про його невідповідність вимогам законодавства, а також про наявність підстав, які б могли призвести до порушення прав учасників судового провадження чи неможливості суду роз`яснити суть обвинувачення.

-6-

При цьому, презумпція невинуватості особи, як принцип кримінального провадження, не порушується, оскільки обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, викладені в обвинувальному акті твердження органу досудового розслідування мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, тим самим має реалізуватися принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Отже, наведене не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, який поданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за результатами цього, постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 24.11.2016 (справа № 5-328кс16).

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Суд першої інстанції, мотивуючи підстави для повернення обвинувального акту посилався на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки наявні в ньому відомості про дату реєстрації кримінального провадження, не відповідають витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак суд не зазначив, яким чином вказана технічна помилка порушує гарантоване право обвинуваченого ОСОБА_6 бути проінформованими про характер і причини обвинувачення у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту.

Разом з тим, з обвинувального акту вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір завданої шкоди та процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

-7-

Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , то наведені в ньому фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд уважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Що стосується покликання в оскаржуваному рішенні про відсутність в обвинувальному акті відомостей відносно потерпілої особи, то колегія суддів уважає такі безпідставними з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частинами 2, 3, 7 статті 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з чим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Як вбачається з обвинувального акта, у формулюванні обвинувачення та при викладі фактичних обставин, відображено відомості про потерпілу особу Департамент міського господарства Ужгородської міської ради. Окрім того, поза увагою суду залишилось і те, що кримінальним правопорушення спричинено матеріальну шкоду в розмірі 162244,33 грн, однак цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пункт 3 частини 1 статті 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст. 7, 9 КПК України

Частина 6 статті 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

-8-

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, колегія суддів уважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 з доповненням до неї підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору, скасуванню з направленням кримінального провадження на новий розгляд зі стадії підготовчого засідання.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 з доповненням до неї задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2024 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акта щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді