печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6525/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000298 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Слідчий зазначив, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000298 від 27.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 262 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено наявність достатніх підстав вважати, що за попередньою змовою групою осіб з числа працівників, які проходили службу у складі територіального підрозділу ОВС - РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі, привласнення не менше 40 одиниць вогнепальної зброї (системи - Калашников ), після їх отримання 20-21 лютого 2014 на території Адміністрації Президента України під підпис у відомостях видачі зброї; подальшого переміщення у лютому 2014 року вказаної вогнепальної зброї на територію Автономної Республіки Крим; її використання в лютому-березні 2014 року на незаконно встановлених блокпостах в районі населених пунктів Перекоп та Турецького (Перекопського) валу, а також населеного пункту Чонгар під час проведення протиправних фільтраційних заходів, що мали місце за обставин:

- перебування з 25.02.2014 особового складу РМОП «Беркут» УМВС України в м. Севастополі поза штатом в зв`язку з ліквідацією підрозділів «Беркут» в структурі МВС України;

- вчинення особовим складом РМОП «Беркут» УМВС України в м. Севастополі активних дій на виконання явно злочинного наказу командира вказаного підрозділу - громадянина України ОСОБА_6 , оскільки починаючи з 26.02.2014 вчинили отримання табельної вогнепальної зброї та спеціальних засобів, збір та вихід у складі підрозділу на автомобільній колоні за межі пунктів постійної дислокації на рубежі визначені злочинним наказом ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ;

- невиконання наказів керівництва ГУ МВС України в м. Севастополі про повернення до місця постійної дислокації після несанкціонованого виходу 26-27 лютого 2014 року за межі території м. Севастополя;

- перебування осіб з числа особового складу РМОП «Беркут» УМВС України в м. Севастополі з 27.02.2014 по 20.03.2014, одягнутих у формений одяг працівників МВС України зі знаками розрізнення підрозділу РМОП «Беркут» УМВС України (в м. Севастополі) під час вчинення організованих дій по блокуванню автошляхів сполучення між Автономною Республікою Крим і територією Херсонської області та проведення безпідставних фільтраційних заходів на блокпостах в районі населених пунктів Перекоп та населеного пункту Чонгар;

- вчинення особами з числа працівників РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі, під час перебування в лютому-березні 2014 року на блокпостах в районі населених пунктів Перекоп на автодорозі Е97 та Турецького (Перекопського) валу та населеного пункту Чонгар на автодорозі Е105 на виконання явно злочинного наказу командира вказаного підрозділу - громадянина України ОСОБА_6 , без передбачених законом підстав: розміщення блок-постів, перекриття проїжджої частини бетонними плитами, догляди ТЗ, оголошення заборони в`їзду на територію АРК журналістів та інших осіб, огляд вмісту їх фото-, відеокамер, забезпечення цілодобових чергувань озброєних варт, які були здатні забезпечити озброєний супротив в разі спроби в`їзду на територію Автономної Республіки Крим підрозділів ЗСУ та МВС України, та використати таку подію для ескалації збройного конфлікту із застосуванням можливостей широкомасштабного вторгнення на територію України особовим складом підрозділів ЗС РФ Західного та Центрального військових округів, залучених до раптової перевірки бойової готовності військ розпочатої 26.02.2014;

- перебування осіб з числа працівників РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі на незаконно обладнаних блок-постах в районі населених пунктів Перекоп та Чонгар до закінчення подій, спрямованих на імітування «державотворчих процесів» на території Автономної Республіки Крим, які мали своїм наслідком підписання 18 березня 2014 року самопроголошеним мером м. Севастополя ОСОБА_9 , прем`єр-міністром тимчасової окупаційної влади в Автономній Республіці Крим ОСОБА_10 , головою окупаційної Ради Республіки Крим ОСОБА_11 договору «про прийняття Республіки Крим до складу РФ», ратифікацію якого підписано 21 березня 2014 року президентом РФ, чим завершено реалізацію плану незаконної анексії суверенної території України.

Відповідно до наказу начальника УМВС у місті Севастополь № 138 о/с від 17.10.2005 ОСОБА_6 призначено на посаду командира роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в місті Севастополь. Наказом МВС України від 16.12.2011 № 1290 о/с ОСОБА_6 присвоєне спеціальне звання - полковник міліції.

Так, у листопаді 2013 року після прийняття рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію з Європейським Союзом та призупинення у зв`язку з цим Кабінетом Міністрів України процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Євросоюзом, починаючи з 22.11.2013, у місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні зібрання громадян на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України.

Бажаючи припинити зазначені зібрання та інші волевиявлення громадян, ОСОБА_12 , використовуючи повноваження Президента України, в порушення ст. 34 Конституції України, організував силовий розгін правоохоронними органами учасників мирних зборів на Майдані Незалежності.

Так, 20 лютого 2014 року керівництвом Міністерства внутрішніх справ України, прийнято рішення забезпечити озброєнням працівників відповідних правоохоронних органів вогнепальною зброєю, а саме автоматами Калашникова складними укороченими (далі - АКС74У) калібру 5,45 мм.

У подальшому, у період приблизно з 19.00 год. 20 лютого 2014 року до 05.00 год. 21 лютого 2014 року, керівництвом МВС України організовано видачу вказаної вогнепальної зброї АКС74У на території Адміністрації Президента України за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 11, працівникам ПМОП «Беркут», у тому числі РМОП «Беркут» УМВС України у м. Севастополі.

Так, відповідно до відомості отримання вогнепальної зброї, складеної працівниками відділу озброєння та спецзасобів Управління матеріального забезпечення ГУМВС України у м. Києві, у вказаний період (більш точного часу під час слідства не встановлено) за вказаною адресою, командиром РМОП «Беркут» УМВС України у м. Севастополі полковником міліції ОСОБА_6 та іншими працівниками РМОП «Беркут» УМВС України у м. Севастополі у загальній кількості 40 осіб, які на той час були відряджені до м. Києва, після пред`явлення службового посвідчення, отримано під особистий підпис 40 одиниць вогнепальної зброї АКС74У ( ОСОБА_6 , службове посвідчення НОМЕР_2 - отримано АКС74У № НОМЕР_3 ).

20.02.2014 Верховною Радою України прийнято постанову «Про засудження застосування насильства, яке призвело до загибелі мирних громадян України». Цей правовий акт визнав, що дії силових структур були незаконними й висунув до Кабінету Міністрів України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України й підпорядкованих їм військових і воєнізованих формувань вимогу негайно припинити застосування сили. Заборонити використання будь-яких видів зброї і спеціальних засобів проти учасників акцій протесту.

Ураховуючи вищезазначене, підрозділи МОП «Беркут» повернуто до місць постійної дислокації.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та ЗС РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту РФ (далі - ЧФ РФ), це сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ ЗС РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому ведення гібридної війни проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати на території півострова Крим.

Так, 22 лютого 2014 року, незважаючи на відсутність передбачених законом підстав та встановлені законодавством обмеження для працівників правоохоронних органів на участь та виступи на масових зборах громадян, не здійснюючи в цьому місці виконання повноважень з охорони громадського порядку, командир роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в м. Севастополі ОСОБА_6 спільно з командиром штурмового взводу РМОП «Беркут» УМВС України у м. Севастополі ОСОБА_13 , координуючи свої дії з депутатом Верховної Ради України ОСОБА_14 , представником іноземної держави ОСОБА_9 , за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова, організував шикування особового складу вказаного підрозділу і звернувся до учасників зборів громадян з доповіддю про повернення РМОП «Беркут» у пункт постійної дислокації після виконання задач у м. Києві.

24 лютого 2014 року Севастопольська міська рада прийняла рішення про незаконне створення для ОСОБА_9 посади «голови Координаційної ради з організації управління і забезпечення життєдіяльності Севастополя», на будівлі Севастопольської державної адміністрації підняли прапор РФ, на в`їздах до м. Севастополя «загони самооборони» обладнали 7 блокпостів.

Не пізніше 26 лютого 2014 року особами з числа начальницького складу РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі (зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 ) досягнуто остаточної згоди з представниками ЧФ РФ ( ОСОБА_15 ) та «самопроголошеним мером» м. Севастополя ОСОБА_9 щодо залучення працівників РМОП «Беркут» до здійснення активних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, особовий склад підрозділу під керівництвом ОСОБА_6 , мав перейти в підпорядкування самопроголошеної влади м. Севастополя та у взаємодії з підрозділами, керованими командувачем ЧФ РФ ОСОБА_15 та іншими особами, вчинити ряд активних дій (блокування автошляхів, невиконання наказів керівництва МВС, нереагування на події на території обслуговування) задля забезпеченню проведення незаконних референдумів на території АР Крим.

Розпорядженням ОСОБА_9 , як так званого голови Координаційної ради з організації Севастопольського міського управління забезпечення життєдіяльності Севастополя № 1 від 26.02.2014 прийнято рішення про створення «спеціального муніципального підрозділу міліції «Беркут».

Поряд з цим, 26.02.2014 опубліковано та поширено заяву голови Координаційної ради з організації управління і забезпечення життєдіяльності Севастополя ОСОБА_9 про створення Антитерористичного центру, відмову влади у м. Києві надати бюджетне фінансування соціальних виплат та оголошено про гарантію виплати заробітної плати співробітникам «Беркуту» за рахунок наявних у міському бюджеті грошових коштів.

В наступному, зранку 26.02.2014 року приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим зайняв озброєний зведений загін у форменому одязі та засобах захисту і озброєнням характерним для Збройних Сил РФ, над будівлею піднято прапор РФ.

З метою реалізації раніше виниклого умислу на вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, ОСОБА_6 необхідно було залучити до злочинних дій інших працівників РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі, до завдань яких повинно було входити недопущення в`їзду на територію півострову Крим осіб та груп, що могли перешкодити досягненню злочинної мети комплексу заходів з анексії території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та забезпечення подальшої насильницької зміни і повалення конституційного ладу, захоплення державної влади на території АР Крим та м. Севастополя, а також порушення територіальної цілісності України, що мала бути досягнута в результаті безперешкодного проведення незаконного референдуму 16.03.2014.

З цією метою, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_13 , не пізніше 27.02.2014 проведено збори особового складу РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі та запропоновано вчинити державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України у формі надання іноземній державі, їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, та здійснити вихід на автомобільній техніці зі зброєю та спеціальними засобами у складі підрозділу за межі пунктів постійної дислокації на рубежі, визначені самопроголошеною владою м. Севастополя, з метою блокування автошляхів сполучення між Автономною Республікою Крим та територіями Запорізької та Херсонської області, де проводити фільтраційні заходи на блокпостах в районі населених пунктів м. Армянськ - блокпост на автодорозі Е97-М17, м. Перекоп - блокпост на автодорозі Т2202, м. Чонгар - блокпост на автодорозі М18-Е105.

З метою схилення якомога більшої групи працівників на свій бік для реалізації свого злочинного умислу, керівництвом РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі повідомлено про наказ в.о. Міністра Внутрішніх справ України ОСОБА_16 від 25.02.2014 № 144 «Про ліквідацію спеціальних підрозділів міліції громадської безпеки «Беркут» та визнання працівників МОП «Беркут» нібито «поза Законом», а також наголошено на повній підтримці з боку РФ, як самопроголошеної влади м. Севастополя, так і керівництва ліквідованого РМОП «Беркут», перспективі отримання громадянства та паспортів РФ.

Усвідомлюючи завідомо незаконний характер такого роду наказів, підривний характер такої діяльності ОСОБА_6 , більшість працівників РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі, прийняли рішення приєднатися до плану дій ОСОБА_6 , вчинити активні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України.

При цьому, вказані працівники РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

Поряд з вчиненням державної зради за вищевказаних обставин, для забезпечення успішної реалізації вищезазначеного умислу, спрямованого на вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, керівництвом РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі ( ОСОБА_6 , ОСОБА_13 ) прийнято рішення про зміну місця дислокації підрозділу та привласнення вогнепальної зброї. У ніч з 26.02.2014 на 27.02.2014 працівники підрозділу РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі під керуванням ОСОБА_6 покинули постійне місце дислокації підрозділу за адресою: м. Севастополь, вул. Щербака, 8.

Відповідно до Акту позапланової інвентаризації озброєння, яке знаходиться на обліку РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі від 27.02.2014 встановлено, що озброєння РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі за місцем його зберігання, камері зберігання РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі (БПС, Щербака 8) відсутнє, в шафах та сейфах відсутні описи озброєння, номерний облік. Книги та журнали видачі озброєння відсутні.

Відповідно до п. 7.2. Положення про спеціальний підрозділ міліції громадської безпеки «Беркут», затвердженого наказом МВС України від 24.10.2013 № 1011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2014 за № 19/24796, командир підрозділу є прямим начальником для працівників і забезпечує бойову готовність підрозділу, успішне виконання покладених на підрозділ завдань, затверджує функціональні обов`язки керівників та працівників підрозділу, відповідає за стан і збереження озброєння, боєприпасів, спеціальних засобів, засобів зв`язку, автомобільної та бронетехніки, інших матеріальних засобів підрозділу, організацію і стан пожежної безпеки.

Крім того, для забезпечення успішної реалізації вищезазначеного умислу, спрямованого на вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та інші працівники РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи раніше отриманою в м. Києві вогнепальну зброю, а саме автомати АКС74У.

Отже ОСОБА_6 , будучи командиром РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з групою осіб з числа особового складу РМОП «Беркут» УМВС України в м. Севастополі, вчинив заволодіння вогнепальною зброєю та набоями до неї, які перебували на обліку РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі та зберігались у камері зберігання РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі (БПС, Щербака 8), якими розпорядився на користь невстановлених осіб, а також зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб заволодів вогнепальною зброєю, а саме автоматами АКС74У, раніше отримані ним та підпорядкованими працівниками вказаного підрозділу у м. Києві та зазначеними у відомості видачі зброї, зокрема автоматом АКС74У № НОМЕР_3 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, заволодів вогнепальною зброєю.

У подальшому, працівниками РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі, під час перебування в лютому-березні 2014 року на блокпостах в районі населених пунктів Перекоп на автодорозі Е97 та Турецького (Перекопського) валу та населеного пункту Чонгар на автодорозі Е105, без передбачених законом підстав здійснювали розміщення блок-постів, перекриття проїжджої частини бетонними плитами, догляди ТЗ, оголошення заборони в`їзду на територію АРК журналістів та інших осіб, огляд вмісту їх фото-, відеокамер, забезпечували цілодобові чергування озброєних варт, які були здатні забезпечити озброєний супротив в разі спроби в`їзду на територію Автономної Республіки Крим підрозділів ЗСУ та МВС України, та використати таку подію для ескалації збройного конфлікту із застосуванням можливостей широкомасштабного вторгнення на територію України особовим складом підрозділів ЗС РФ Західного та Центрального військових округів, залучених до так званої раптової перевірки бойової готовності військ розпочатої 26.02.2014.

Водночас, з метою імітування державотворчих процесів, 11 березня 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Севастопольська міська рада спільно ухвалили «Декларацію про незалежність Автономної Республіки Крим та м. Севастополя», що мала в майбутньому забезпечити вигляд звернення до політичного керівництва РФ нібито від імені суверенної влади, а не режиму сепаратистів в автономії у складі України.

За оголошеними результатами незаконного референдуму 16 березня 2014 року входження до складу РФ підтримали 96,57% учасників голосування, 17 березня 2014 року Верховна Рада АРК прийняла постанову про незалежність «Республіки Крим» і звернулася з проханням включити до складу РФ на правах суб`єкта федерації.

В наступному, 18 березня 2014 року самопроголошений мер м. Севастополя ОСОБА_9 , прем`єр-міністр тимчасової окупаційної влади в Автономній Республіці Крим ОСОБА_10 , голова окупаційної Ради Республіки Крим ОСОБА_11 підписали договір «про прийняття Республіки Крим до складу РФ», ратифікацію якого підписано 21 березня 2014 року президентом РФ.

За вказаних обставин, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, у формі надання іноземній державі, їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України (За фактом вчинення державної зради за вищевказаних обставин, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000792 від 03.10.2022, повідомлений про підозру у вчиненні державної зради, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України.

В сукупності з вищевикладеним, ОСОБА_6 за вищевказаних обставин та період, вирішив вчинити злочини проти національної безпеки України, діючи в інтересах РФ, яка з 20.02.2014 року розпочала збройну агресію з метою захоплення території України.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VІІ, зокрема статтями 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії РФ з 20 лютого 2014 року.

Так, упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади Російської Федерації та службових осіб з числа керівництва ЗС РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та ЗС РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту РФ, це сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ ЗС РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому ведення гібридної війни проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати на території півострова Крим.

Так, 22 лютого 2014 року, незважаючи на відсутність передбачених законом підстав та встановлені законодавством обмеження для працівників правоохоронних органів на участь та виступи на масових зборах громадян, не здійснюючи в цьому місці виконання повноважень з охорони громадського порядку, командир роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в м. Севастополі ОСОБА_6 спільно з командиром штурмового взводу РМОП «Беркут» УМВС України у м. Севастополі ОСОБА_13 , координуючи свої дії з депутатом Верховної Ради України ОСОБА_14 , представником іноземної держави ОСОБА_9 , за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова, організував шикування особового складу вказаного підрозділу і звернувся до учасників зборів громадян з доповіддю про повернення РМОП «Беркут» у пункт постійної дислокації після виконання задач у м. Києві.

24 лютого 2014 року Севастопольська міська рада прийняла рішення про незаконне створення для ОСОБА_9 посади «голови Координаційної ради з організації управління і забезпечення життєдіяльності Севастополя», на будівлі Севастопольської державної адміністрації підняли прапор РФ, на в`їздах до м. Севастополя «загони самооборони» обладнали 7 блокпостів.

Не пізніше 26 лютого 2014 року особами з числа начальницького складу РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі (зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 ) досягнуто остаточної згоди з представниками ЧФ РФ ( ОСОБА_15 ) та «самопроголошеним мером» м. Севастополя ОСОБА_9 щодо залучення працівників РМОП «Беркут» до здійснення активних дій, з метою зміни меж її території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, особовий склад підрозділу під керівництвом ОСОБА_6 , мав перейти в підпорядкування самопроголошеної влади м. Севастополя та у взаємодії з підрозділами, керованими командувачем ЧФ РФ ОСОБА_15 та іншими особами, вчинити ряд активних дій (блокування автошляхів, невиконання наказів керівництва МВС, нереагування на події на території обслуговування) задля забезпеченню проведення незаконних референдумів на території АР Крим.

Зранку 26.02.2014 року приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим зайняв озброєний зведений загін у форменому одязі та засобах захисту і озброєнням характерним для ЗС РФ, над будівлею піднято прапор РФ.

ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_13 , не пізніше 27.02.2014 проведено збори особового складу РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі та запропоновано, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, здійснити вихід на автомобільній техніці зі зброєю та спеціальними засобами у складі підрозділу за межі пунктів постійної дислокації на рубежі, визначені самопроголошеною владою м. Севастополя, з метою блокування автошляхів сполучення між Автономною Республікою Крим та територіями Запорізької та Херсонської області, де проводити фільтраційні заходи на блокпостах в районі населених пунктів м. Армянськ - блокпост на автодорозі Е97-М17, м. Перекоп - блокпост на автодорозі Т2202, м. Чонгар - блокпост на автодорозі М18-Е105, тим самим вступити у змову та підтримати злочинні наміри керівництва підрозділу, спрямовані на вчинення злочинів проти основ національної безпеки.

З метою схилення якомога більшої групи працівників на свій бік для реалізації свого злочинного умислу, керівництвом РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі повідомлено про наказ в.о. Міністра Внутрішніх справ України ОСОБА_16 від 25.02.2014 № 144 «Про ліквідацію спеціальних підрозділів міліції громадської безпеки «Беркут» та визнання працівників МОП «Беркут» нібито «поза Законом», а також наголошено на повній підтримці з боку РФ, як самопроголошеної влади м. Севастополя, так і керівництва ліквідованого РМОП «Беркут», перспективі отримання громадянства та паспортів РФ.

Усвідомлюючи завідомо незаконний характер такого роду наказів, підривний характер такої діяльності ОСОБА_6 , більшість працівників РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі, прийняли рішення приєднатися до плану дій ОСОБА_6 , вчинити умисні дії з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

При цьому, вказані працівники РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до незаконної зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

У подальшому, працівниками РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі, під час перебування в лютому-березні 2014 року на блокпостах в районі населених пунктів Перекоп на автодорозі Е97 та Турецького (Перекопського) валу та населеного пункту Чонгар на автодорозі Е105, без передбачених законом підстав здійснювали розміщення блок-постів, перекриття проїжджої частини бетонними плитами, догляди ТЗ, оголошення заборони в`їзду на територію АРК журналістів та інших осіб, огляд вмісту їх фото-, відеокамер, забезпечували цілодобові чергування озброєних варт, які були здатні забезпечити озброєний супротив в разі спроби в`їзду на територію Автономної Республіки Крим підрозділів ЗСУ та МВС України, та використати таку подію для ескалації збройного конфлікту із застосуванням можливостей широкомасштабного вторгнення на територію України особовим складом підрозділів ЗС РФ Західного та Центрального військових округів, залучених до так званої раптової перевірки бойової готовності військ розпочатої 26.02.2014.

Водночас, з метою імітування державотворчих процесів, 11 березня 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Севастопольська міська рада спільно ухвалили «Декларацію про незалежність Автономної Республіки Крим та м. Севастополя», що мала в майбутньому забезпечити вигляд звернення до політичного керівництва РФ нібито від імені суверенної влади, а не режиму сепаратистів в автономії у складі України.

За оголошеними результатами незаконного референдуму 16 березня 2014 року входження до складу РФ підтримали 96,57% учасників голосування, 17 березня 2014 року Верховна Рада АРК прийняла постанову про незалежність «Республіки Крим» і звернулася з проханням включити до складу РФ на правах суб`єкта федерації.

В наступному, 18 березня 2014 року самопроголошений мер м. Севастополя ОСОБА_9 , прем`єр-міністр тимчасової окупаційної влади в Автономній Республіці Крим ОСОБА_10 , голова окупаційної Ради Республіки Крим ОСОБА_11 підписали договір «про прийняття Республіки Крим до складу РФ», ратифікацію якого підписано 21 березня 2014 року президентом РФ.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , будучи представником влади, повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до інших тяжких наслідків.

30.01.2024, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у передбачений законом спосіб повідомлено про підозру у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

- заволодінні вогнепальною зброєю, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, передбаченому ч. 2 ст. 262 КК України;

- умисні дії, вчинені представником влади, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до інших тяжких наслідків, передбаченому ч. 3 ст. 110 КК України (чинна в редакції до 08.04.2014), вчинених за наступних обставин;

- державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, передбаченому ч. 1 ст. 111 КК України (чинна в редакції до 08.04.2014).

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від слідства, виїхав та перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, останній 07.02.2024 органом досудового розслідування під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000298 від 27.02.2023 оголошений в розшук. Здійснення розшуку доручено Службі безпеки України.

На даний час місце перебування ОСОБА_6 на материковій частині території України не встановлено, місця реєстрації та проживання вказаної особи значиться у м. Севастополі, виїхав на тимчасово окуповану територію АР Крим, де продовжує здійснювати злочинну діяльність проти основ національної безпеки України.

Відповідно до відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, підозрюваний ОСОБА_6 не перетинав державний кордон України, що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про переховування підозрюваним ОСОБА_6 від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 110 (чинна в редакції до 08.04.2014), ч. 1 ст. 111 КК України (чинна в редакції до 08.04.2014) КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами.

З метою наступного вирішення питання про застосування запобіжного заходу, необхідно вирішити питання про його обрання у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , що перебуває на тимчасово окупованій території України, що забезпечить виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підсумовуючи, слідчий просив обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що повідомлення про підозру є необґрунтованим. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

30.01.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 110 (чинна в редакції до 08.04.2014), ч. 1 ст. 111 КК України (чинна в редакції до 08.04.2014) КК України. Того ж дня вказане повідомлення про підозру отримав його захисник - адвокат ОСОБА_4 /том. 2 а. м. 164-184/.

Виходячи з сукупності наявних в наданих суду матеріалах даних, зокрема: протоколів допиту свідків ОСОБА_17 від 08.01.2024, ОСОБА_18 від 04.01.2024, ОСОБА_19 від 18.01.2024, ОСОБА_20 від 01.09.2024 /том. 1 а. м. 39-94/, протоколі огляду відеозаписів від 01.09.2023 /том. 1 а. м. 95-120/, протоколі огляду фото та відеозаписів від 12.01.2024 /том. 1 а. м. 121-154/, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.09.2023 /том. 1 а. м. 155-162/, висновках експертів № 21129/23-35 від 13.10.2023, № 21130/23-35 від 17.10.2023 /том. 1 а. м. 163-189/, протоколах огляду від 26.01.2024, 27.01.2024, 20.07.2023, 23.06.2023, 31.05.2023, 19.07.2023, 09.10.2023, 28.09.2023, 01.02.2024 /том. 1 а. м. 190-243, том. 2 а. м. 5-111, 141-152/, - слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 110 (чинна в редакції до 08.04.2014), ч. 1 ст. 111 КК України (чинна в редакції до 08.04.2014) КК України.

Зазначене повідомлення про підозру опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора а також в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий Кур`єр» № 24 (7684) /том. 2 а. м. 187-190/.

Окрім того, повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 07.02.2024, 08.02.2024, 09.02.2024 також були опубліковані на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 25 (7685), /а. м. 191-193/.

На викликики слідчого підозрюваний не прибув.

07.02.2024 постановою старшого слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук /том. 2 а. м. 201-203/.

З урахуванням викладеного вважаю доведеним, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, чим підтверджується існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, як зазначено у клопотанні, з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на свідків, оскільки тривалий час працював в правоохоронних органах та може володіти інформацією, щодо свідків, які на даний час ще не допитані органом досудового розслідування та безпосередньо судом;

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вбачається з огляду на те, що, як вказує слідчий у клопотанні, підозрюваний ОСОБА_6 як до повідомлення про підозру останньому так і після, постійно здійснює діяння пов`язані зі шкодою державній та інформаційній безпеці України.

Із врахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тривалої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та переховування від органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені вище ризики є реальними та стійкими.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо ОСОБА_6 наявності обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, перебував на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим оголошений в державний та міжнародний розшук, вважаю наявними підстави згідно ч. 6 ст. 193 КПК України для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням оголошення ОСОБА_6 у державний та міжнародний розшук при обранні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підстави для визначення застави відсутні.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, ч.6 ст.193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати у кримінальному провадженні № 0000298 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. пенза, російська федерація, останні відомі місця проживання за адресами: АДРЕСА_1 , а також АДРЕСА_2 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Питання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею, судом за участю підозрюваного, обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1