Дата документу 24.04.2024 Справа № 335/2819/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/2819/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/484/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_10 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 листопада 2023 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 662,30 грн (шістсот шістдесят дві грн. 30 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 грошову суму в розмірі 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 понесені нею витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 коп.).

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції та ухваленим вироком.

На думку захисника, суд не звернув увагу на недопустимість та неналежність доказів обвинувачення, їх суперечливість та необ`єктивність, а також грубі порушення вимог КПК України при їх збиранні.

Вказує, що суд, ухвалюючи вирок, поклав в його обґрунтування показання потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

При цьому, захисник вказує, що показання свідків є необ`єктивними та упередженими, оскільки вони є зацікавленими у вирішенні даної справи.

Крім того, апелянт посилається на суперечливість в показаннях потерпілої та свідків щодо місця вчинення правопорушення, взаємного розташування обвинуваченого і потерпілої, механізму спричинення тілесних ушкоджень, часу та тривалості вчинення злочину, які також не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Також, судом не надана правова оцінка виявленим під час судового слідства розбіжностям між показаннями потерпілої та висновками судово-медичних експертиз у справі щодо кількості ударів, нібито нанесених їй обвинуваченим.

Стосовно часу вчинення злочину, захисник зазначає, що згідно з повідомленням про підозру та обвинувального акту, складених прокурором стосовно ОСОБА_6 , правопорушення було вчинено о 10-й годині 00 хвилин 09 березня 2023 року. Між тим, докази обвинувачення, які були надані ОСОБА_6 для ознайомлення в порядку ст.290 КПК України, стосувалися подій, які сталися о 14-й годині того ж дня, у зв`язку з чим обвинуваченому було незрозуміло, у скоєнні якого саме правопорушення його звинуватили. Під час судового розгляду прокурор своїм правом, передбаченим ст.338 КПК України, не скористався.

Щодо тривалості вчинення злочину, апелянт посилається на те, що потерпіла у своїх показаннях вказує, що конфлікт стався о 14-й годині та тримав не більше 10-ти хвилин, після чого вона одразу викликала поліцію. Однак, згідно з рапортом диспетчера служби «102» повідомлення надійшло більше ніж через півгодини. На думку захисника, вказана обставина свідчить про намагання потерпілої приховати певні події. Вказаним доводам сторони захисту не було надано оцінки судом.

Також, судом проігноровані доводи сторони захисту про недопустимість та неналежність як доказу відеозапису слідчого експерименту за участю потерпілої.

Як наслідок, суд не дослідив доводи сторони захисту щодо недопустимості доказу - висновку комісійної судово-медичної експертизи №466/к від 29 березня 2023 року, у зв`язку з використанням під час експертного дослідження зазначеного відеозапису, походження якого невідоме. Крім того, при проведенні експертизи була використана невідома таблиця.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив докази сторони захисту, надані під час судового розгляду, а саме: показання обвинуваченого ОСОБА_6 ; показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , довідку ОСББ «Комфорт Центр»; виписки з медичної карти ОСОБА_6 .

Крім того, суд відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення у справі судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_6 .

Стосовно показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суд зазначив, що вони є поверхневими, суперечливими та явно упередженими, оскільки вони не були безпосередніми очевидцями події.

Захисник вказує, що при оцінці доказів суд першої інстанції не перевірив належним чином доводи обвинуваченого та його захисника, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони, і що принаймні частина тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої була отримана нею при інших обставинах, аніж ті, що зазначені в обвинувальному акті. Між тим, з`ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що вказані порушення у своїй сукупності потребують проведення нового повного судового розгляду, і не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, а тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи жодним чином не спростовують та не ставлять під сумнів обставини визнання ОСОБА_6 винним за ч.1 ст.125 КК України та законність вироку, а відтак відсутні підстави для його скасування.

Зазначає, що показання потерпілої та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, та такими, що узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому є належними та допустимими доказами по справі.

Стосовно розбіжностей у показаннях потерпілої та висновків судово-медичних експертиз, для уникнення цього, судом була допитана експерт, яка підтвердила надані висновки.

Також, судом були перевірені доводи сторони захисту щодо часу і тривалості кримінального правопорушення, та суд дійшов обґрунтованого та зрозумілого висновку, який виклав у вироку.

Щодо недопустимості відеозапису слідчого експерименту, суд дійшов висновку, що дії сторони обвинувачення не відповідали вимогам ст.ст.104, 105 КПК України, однак вважав, що такі порушення не можуть тягнути за собою недопустимість такого доказу.

Не погоджується також з доводами захисника щодо відхилення показань сторони захисту. Вважає, що пояснення свідків сторони захисту не містять жодних відомостей про обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, чи про інші обставини, які мають важливе значення для кримінального провадження.

Стосовно наявності у обвинуваченого певного захворювання, зазначає, що це не спростовує показання потерпілої та свідків щодо факту спричинення тілесних ушкоджень саме обвинуваченим.

Також, вважає, що судом у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вірно призначено покарання обвинуваченому.

Згідно з вироком суду, 09 березня 2023 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись на сходах між першим та другим поверхом під`їзду АДРЕСА_2 , в ході усного конфлікту, що виник між ним та ОСОБА_8 на ґрунті раптових неприязних відносин, діючи з прямим умислом на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, наніс останній два удари кулаком лівої руки в праву половину обличчя, в скроневу та щічну ділянку, потім кулаком правої руки наніс два удари в ліве плече та лівий бік поверхні тулуба, а також один удар кулаком правої руки в нижню частину щелепи, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у виді синця з набряком м`яких тканин, внутрішньошкірними крововиливами і саднами у правій скроневій половині обличчя, біля вушній, щічній ділянках, в проекції нижньої щелепи праворуч, синці в ділянці лівого плеча, лівої бокової поверхні тулуба, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування вказане діяння ОСОБА_6 кваліфіковане за ч.1 ст.125 КК України як легке тілесне ушкодження.

Судовий розгляд був проведений в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченого, на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та вважав оскаржуваний вирок суду законним та обґрунтованим; потерпілої та її представника, які також заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді цього провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час розгляду провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що між ним та потерпілою ОСОБА_8 наприкінці лютого 2023 виник конфлікт на ґрунті того, що він робив ремонтні роботи у квартирі № 62 , що належить ОСОБА_17 , в процесі чого в під`їзді протягом певного часу знаходилось сміття та квіти з вказаної квартири. Потерпілій це не подобалось і вона висловлювала ОСОБА_6 претензії з приводу цього. Наприкінці лютого 2023 обвинувачений переніс операцію на спині, у зв`язку з чим йому було важко ходити. Вдень 09 березня 2023 року він їздив по місту в особистих справах, і близько 15 год. 00 хв. повернувся додому. Біля під`їзду свого будинку він випадково зустрів ОСОБА_8 (у якої в руках не було ніяких сумок) та в іронічній формі звернувся до неї з питанням щодо квітів у під`їзді, після чого зайшов до під`їзду. За ним зайшла ОСОБА_8 , та, знаходячись позаду обвинуваченого перед сходами, що вели на перший поверх, схопила його за куртку та почала трясти. Від таких дій ОСОБА_8 обвинувачений ледве не впав, схопився лівою рукою за перила, а правою рукою намагався відмахнутись від ОСОБА_8 , в процесі чого, можливо, влучив рукою по її обличчю, але куди саме - не знає. При цьому ОСОБА_8 його не відпускала, у зв`язку з чим він, намагаючись від неї відірватись, піднявся на площадку першого поверху, де знаходилась його квартира. В цей час з його квартири на крики ОСОБА_8 «вбивають» вийшла його матір, ОСОБА_13 , однак він почав далі підніматись вище, і зупинився на площадці сходин між першим та другим поверхом, де все і закінчилось. Сам він жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не спричиняв, і вважає, що їх спричинив її чоловік - ОСОБА_12 , з яким у потерпілої постійні скандали.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, при викладених у вироку суду обставинах повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 , разом з чоловіком. Вдень 09 березня 2023 року, а саме близько 14 год. 00 хв., вона поверталась додому, несучи в кожній руці по сумці з продуктами. Коли вона зайшла у свій під`їзд і почала підніматись сходами до своєї квартири, яка знаходиться на третьому поверсі, на майданчику першого поверху стояли та розмовляли її сусідки по під`їзду - ОСОБА_11 та мати ОСОБА_6 . В цей час за нею у під`їзд зайшов ОСОБА_6 . Наздогнавши її на майданчику між першим та другим поверхом, ОСОБА_6 , висловивши до неї претензії, природу яких вона пояснити не може, почав її бити, нанісши удари по голові та тілу, а саме: один удар кулаком лівої руки в праву сторону обличчя, в область скроні, один удар кулаком лівої руки в праву щелепу, один удар правою рукою в ліву частину ребер, один удар правою рукою у ліве плече, один удар в тулуб в область нирки. При цьому, на її вимоги відійти ОСОБА_6 не відреагував. Вона будь-яких дій щодо самозахисту не могла вжити, оскільки тримала в руках сумки з продуктами харчування. Від вказаних ударів у неї опухла щока, виникла гематома, синець на тулубі, сильний забій. Свої дії ОСОБА_6 припинив лише після того, як у під`їзд вийшов з квартири її чоловік - ОСОБА_12 , якого покликала сусідка ОСОБА_11 , що в цей час також перебувала у під`їзді, бачила всю подію та змогла пробігти повз неї та обвинуваченого на третій поверх. При цьому, після того, як її чоловік - ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_6 з вимогою припинити його дії по відношенню до неї, обвинувачений піднявся на третій поверх, погнавшись за свідком ОСОБА_11 , яка в цей час забігла до квартири ОСОБА_24. ОСОБА_6 намагався також забігти до вказаної квартири, однак був зупинений її чоловіком, після чого обвинувачений покинув місце події. Вона після цього піднялась до своєї квартири та викликала працівників поліції та швидку допомогу. Мотиви вчинку обвинуваченого потерпіла чітко пояснити не може, відносини з обвинуваченим охарактеризувала як нейтральні, хоча в минулому робила йому зауваження з приводу залишення ним у під`їзді недопалків.

Свідкок ОСОБА_11 в судовому засіданні надала пояснення, що точного дня події вона не пам`ятає, але пам`ятає, що це було у березні 2023 року. Близько 14 год. 00 хв. вона знаходилась на площадці першого поверху четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , в якому проживає. Свідок розмовляла з матір`ю ОСОБА_6 , яка також проживає у вказаному під`їзді. В цей час до під`їзду зайшла ОСОБА_8 , яка несла в руках сумки, та почала підніматись до своєї квартири на третьому поверсі. За нею у під`їзд зайшов ОСОБА_6 , який змусив свою матір зайти до їх квартири, а сам, підійшовши до ОСОБА_8 , яка в цей час дійшла до площадки між першим та другим поверхом, почав висловлювати їй якісь претензії та бити. Особисто свідок чітко побачила лише один удар лівою рукою у праву частину тулубу потерпілої. Свідок піднялась до квартири ОСОБА_19 та покликала чоловіка потерпілої, який вийшов до під`їзду та звернувся до ОСОБА_6 з вимогою припинити свої дії. У відповідь ОСОБА_6 відійшов від ОСОБА_8 , але потім піднявся на третій поверх та намагався проникнути до квартири ОСОБА_24, оскільки хотів щось від свідка ОСОБА_18 , однак ОСОБА_12 його зупинив. Після цього свідок ОСОБА_11 також бачила, що у потерпілої ОСОБА_8 вся щока була червоною.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком потерпілої. Вдень 09 березня 2023 року, близько 14 год. 00 хв. він знаходився один у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , що у четвертому під`їзді на третьому поверсі. В цей час до нього прийшла сусідка ОСОБА_11 та повідомила, що його дружину ОСОБА_8 б`ють. Дізнавшись про це, свідок вийшов до під`їзду та побачив, що ОСОБА_6 б`є ОСОБА_8 «як боксер грушу», а саме: наносячи удари кулаками по обличчю та тулубу. Побачивши ОСОБА_12 , обвинувачений припинив свої дії та побіг вниз. Свідок у цей час забрав сумки у потерпілої та повернувся до квартири. Через незначний проміжок часу ОСОБА_6 піднявся на третій поверх та намагався зайти до квартири ОСОБА_24, оскільки шукав свідка ОСОБА_11 , яка в цей час також зайшла до квартири ОСОБА_24. При цьому свідок ОСОБА_19 почув від ОСОБА_6 запах алкоголю. Коли ці події припинились, потерпіла викликала поліцію і швидку допомогу. При цьому, у неї були помітні зовнішні тілесні ушкодження на обличчі та тулубі. Також, свідок пояснив, що між його дружиною, потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 існували конфліктні відносини на ґрунті того, що потерпіла раніше робила обвинуваченому зауваження з приводу залишення останнім недопалків у під`їзді.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що він є сином потерпілої ОСОБА_8 та перебуває на військовій службі, знаходиться у зоні активних бойових дій, у зв`язку з чим не був безпосереднім очевидцем конфлікту між потерпілою та ОСОБА_6 . В один із днів після 09 березня 2023 року він подзвонив матері, яка розповіла про те, що сталося. До цього до обвинуваченого не було жодних претензій чи питань з приводу неналежної поведінки. Також, свідок пояснив, що з обвинуваченим особисто не знайомий, але бачив його таким, що виконував роботи, які потребують фізичного навантаження, а також свідку відомо, що обвинувачений був раніше помічений із запахом алкоголю.

Судом першої інстанції також досліджені відомості з таких документів:

- протоколів проведення слідчих експериментів від 25 березня 2023 року за участю потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 , згідно з якими, в ході цих слідчих дій вказані особи, знаходячись на місці події, а саме на площадці між першим та другим поверхом четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , надали пояснення та за допомогою статиста показали їх конкретне розташування на місці події, а також механізм нанесення ОСОБА_6 ударів по обличчю та тулубу потерпілої, і надані потерпілою та свідком відомості істотно не суперечать показанням, які вони надали під час допиту в суді;

- обставин, зафіксованих на фотографіях, які 14 березня 2023 року надійшли поштою до органу досудового розслідування від потерпілої ОСОБА_8 , і які постановою слідчого від 14 березня 2023 року визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні. Судом встановлено, що на одній з цих фотографій міститься обличчя жінки, схожої на потерпілу ОСОБА_8 , на щоці та в області скроні у якої маються садна та подряпини. На зворотному боці цієї фотографії міститься запис «09.03.2023». На другій фотографії міститься зображення передньої жіночого передпліччя з великим синцем на ньому, а на зворотному боці міститься запис «Рука. 09.03.2023». На третій фотографії міститься зображення синця та садна на людському тілі, але воно не містить чіткої та вичерпної інформації про особу, тіло якої сфотографовано, а також про локалізацію ушкоджень, зафіксованих на фотознімку. На зворотному боці цієї фотографії міститься запис «Ребро левое. 09.03.2023»;

- Висновку експерта №395п, складеного за результатами судово-медичної експертизи, що проводилась в період часу з 15 березня 2023 року по 21 березня 2023 року, згідно з яким, 10 березня 2023 року за зверненням ОСОБА_8 був складений Висновок спеціаліста №366с, за результатами огляду потерпілої у неї було виявлено такі ушкодження: на правій половині обличчя в скроневій, білявушній, щічній ділянках, в проекції нижньої щелепи праворуч синець з набряком м`яких тканин невизначеної форми, багряний, розмірами 10x4- 10см, у нижній частині якого два внутрішньо-шкірних крововиливи, червоних, смугастих, горизонтально-орієнтованих, розмірами 3x0,8см, 2,5x0,6см, в середніх частинах, яких по одному садну лінійному, з червоною запалою поверхнею, розмірами по 1x0,1см. В ділянці лівого пледа у нижній третині по задній зовнішній поверхні 2 синці невизначеної і овальної форми, багряно-синюшні, розмірами 6х2-4см, 5x3см. Потерпіла відмічала болючість в ділянці грудної клітки (в проекції грудини) по середній лінії у верхній і середній третинах, колір шкірних покривів не був змінений.

Під час огляду потерпілої ОСОБА_8 15 березня 2023 року (для проведенні судово-медичної експертизи) у неї були виявлені такі ушкодження: на правій половині обличчя в скроневій, щічній ділянках і в проекції нижньої щелепи праворуч синець невизначеної форми, розмірами 6x9см, у нижній частині якого два внутрішньо-шкірних крововиливи, смугастих, горизонтально-орієнтованих, розмірами 2x0,5см, 2x0,4см. В ділянці лівого плеча у нижній третині по задній зовнішній поверхні один синець невизначеної форми, розмірами 8x6см. На лівій боковій поверхні тулуба по умовно проведеним пахвинним лініям на рівні поперекових хребців - три синці, округлої і овальної форми, розмірами 6x2см, 2x1см, 2,5x1см. Вищезазначені синці жовто-зеленого кольору з фіолетовим відтінком в центральних частинах.

Відповідно до вказаного Висновку експерта № 395п, синець з набряком м`яких тканин, внутрішньошкірними крововиливами і саднами на правій половині обличчя в скроневій, білявушній, щічній ділянках, в проекції нижньої щелепи праворуч, синці в ділянці лівого плеча, лівої бокової поверхні тулуба у ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, утворилися від дії тупого предмету, а давність їх утворення не суперечить терміну, на який вказує потерпіла;

- Висновку №466/к від 29 березня 2023 року, відповідно до якого, при порівнянні механізму спричинення ушкоджень, вказаного потерпілою ОСОБА_8 під час слідчого експерименту 25 березня 2023 року, з тілесними ушкодженнями, зафіксованими у Висновку експерта №395/п від 15 березня 2023 року, експертною комісією встановлено спів падіння за локалізацією травматичних впливів з локалізацією травмованих ділянок, характеру тілесних ушкоджень з характером предмету (кулаки рук діють на тіло як тупий предмет);

- Висновку №488/к від 13 квітня 2023 року, відповідно до якого, при порівнянні механізму спричинення ушкоджень, вказаного свідком ОСОБА_11 під час слідчого експерименту 25 березня 2023 року, з тілесними ушкодженнями, зафіксованими у Висновку експерта №395/п від 15 березня 2023 року, експертною комісією встановлено спів падіння за локалізацією травматичних впливів з локалізацією травмованих ділянок, характеру тілесних ушкоджень з характером предмету (кулаки рук діють на тіло як тупий предмет).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що доказами сторони обвинувачення поза розумним сумнівом підтверджується вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, при викладених в оскаржуваному вироку обставинах.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 послідовно вказувала на обвинуваченого ОСОБА_6 як на особу, яка 09 березня 2023 року завдала їй у під`їзді за адресою її проживання тілесні ушкодження.

В свою чергу, показання потерпілої підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_11 , яка була безпосередньою очевидицею події, а саме бачила, як обвинувачений наносив удари потерпілій, та покликала чоловіка останньої - ОСОБА_12 , який прибув на місце події і також побачив, як ОСОБА_6 б`є ОСОБА_8 , а саме наносить їй удари у обличчя та тулуб, що свідок підтвердив в ході судового розгляду.

Показання вищевказаних осіб узгоджуються з відомостями з протоколів проведення слідчого експерименту за участю потерпілої та свідка ОСОБА_11 ; висновками експерта №395п про встановлення у потерпілої тілесних ушкоджень, а також висновками експерта №№466/к, 488/к про те, що при порівнянні механізму спричинення ушкоджень, вказаного потерпілою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_11 під час слідчого експерименту 25 березня 2023 року, з тілесними ушкодженнями, зафіксованими у Висновку експерта №395/п від 15 березня 2023 року, встановлено співпадіння за локалізацією травматичних впливів з локалізацією травмованих ділянок, характеру тілесних ушкоджень з характером предмету (кулаки рук діють на тіло як тупий предмет/). Розбіжності між кількістю травматичних впливів з кількістю виявлених ушкоджень є незначними, та експертна комісія дійшла висновку про те, що утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 за механізмом, який вона та свідок ОСОБА_11 описали під час слідчого експерименту, не виключається.

З матеріалів провадження убачається, що потерпіла ОСОБА_8 одразу після події звернулася за медичною допомогою, пройшла відповідний огляд. Відомостей про те, що до інциденту із ОСОБА_6 у потерпілої були тілесні ушкодження, матеріали провадження не містять.

Версія сторони захисту про те, що тілесні ушкодження, які встановлені у потерпілої ОСОБА_8 , їй завдав її чоловік, чи потерпіла могла отримати тілесні ушкодження за будь-яких інших обставин, свого підтвердження не знайшла. На підтвердження такої версії в матеріалах провадження жодних доказів немає, більш того, вказана версія спростовується дослідженими судом доказами, зазначеними вище.

Судом були досліджені докази сторони захисту, а саме: заслухано показання свідків ОСОБА_13 (матір обвинуваченого), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_13 зазначила, що конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 стався у другій половині дня. Вона (свідок) знаходилась у квартирі №62 , потім почула крики ОСОБА_8 у під`їзді, стук у двері, та вийшла з квартири. У під`їзді вона побачила, як ОСОБА_8 заскочила у під`їзд, де вже перебував ОСОБА_6 , та схопила його за куртку, а обвинувачений від неї відмахувався. При цьому, свідок не бачила, щоб ОСОБА_6 наносив удари потерпілій. Почався конфлікт між ними на першому поверсі, а в процесі вони перемістились на майданчик між першим та другим поверхом. В ході конфлікту у під`їзд також виходили сусідка на ім`я ОСОБА_21 та сусідка ОСОБА_11 , а також було чутно голос ОСОБА_12 , однак свідок ОСОБА_13 його не бачила.

Свідок ОСОБА_14 зазначила, що в день, коли стався конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , вона (свідок) у другій половині дня поверталась додому від лікаря. Заїхавши у двір будинку, вона побачила ОСОБА_8 , яка заходила у свій під`їзд без сумок. Як і коли зайшов у під`їзд ОСОБА_6 , свідок не бачила. Що було далі, свідку невідомо, очевидцем самого конфлікту вона не була. В подальшому зовнішніх ушкоджень у ОСОБА_8 свідок не бачила.

Свідок ОСОБА_15 зазначила, що вона разом із своєю сестрою - свідком ОСОБА_14 , заїхали у двір будинку, і при цьому вона побачила, як у четвертий під`їзд зайшов ОСОБА_6 , а за ним забігла ОСОБА_8 , в руках у якої не було ніяких сумок. Що було далі, свідок не бачила.

Свідок ОСОБА_16 надав суду показання про те, що у другій половині дня він повертався додому з магазина, і бачив, як у четвертий під`їзд зайшов ОСОБА_6 , а за ним забігла ОСОБА_8 . Коли свідок проходив повз двері під`їзду, то чув крики, але до під`їзду не зайшов, бо не хотів мати справу з ОСОБА_8 .

Крім того, всі свідки сторони захисту підкреслили, що ОСОБА_8 є конфліктною особою, яка постійно свариться із сусідами, часто і безпідставно викликає працівників поліції, схильна до вживання грубої та нецензурної лексики, має погану репутацію серед мешканців будинку.

Також всі свідки сторони захисту вказали на те, що незадовго до конфлікту з ОСОБА_8 , який стався 09 березня 2023 року, обвинувачений ОСОБА_6 переніс операцію, після чого з трудом пересувався, кульгав, за зовнішніми ознаками був явно не здатний до активних фізичних рухів.

Також, були досліджені надані стороною захисту: копія Виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2394/298, складеної 03 березня 2023 року лікарем Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, копія висновку лікаря Медичного центру «Юнімед» за результатами магнітно-резонансної томографії попереково-крижового хребта ОСОБА_6 від 16 лютого 2023 року з додатком у виді фотознімків.

Відповідно до Виписки №2394/298, ОСОБА_6 з 20 лютого 2023 року по 03 березня 2023 року перебував на амбулаторному лікуванні з певним діагнозом та був виписаний з незначним покращенням для подальшого реабілітаційного лікування. ОСОБА_6 було рекомендовано фізіотерапію, масаж, ЛФК, спостереження невролога, обмеження фізичного навантаження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що докази сторони обвинувачення, вказані вище, у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 вищевказаного правопорушення та, водночас спростовують версію сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не вчиняв дій, які йому інкриміновані, тобто не завдавав умисно тілесних ушкоджень ОСОБА_8 09 березня 2023 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив у вироку, що докази сторони захисту, як кожен окремо, так і в сукупності, жодним чином не спростовують версію сторони обвинувачення, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не були очевидцями конфлікту між потерпілою та обвинуваченим, про що самі зазначили у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_13 надала суперечливі показання, вказавши, що вона вийшла з квартири, почувши крики ОСОБА_8 у піді їзді та стук у двері, потім побачила як ОСОБА_8 заскочила у під`їзд, де вже перебував ОСОБА_6 та схопила його за куртку, а останній від неї відмахувався.

Відомості з медичних документів, наданих стороною захисту, щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_6 певного захворювання, не спростовують висунутого обвинувачення, оскільки сукупністю досліджених доказів підтверджується те, що саме ОСОБА_6 умисно заподіяв потерпілій тілесні ушкодження.

Доводи обвинуваченого про те, що він міг заподіяти потерпілій тілесні ушкодження, коли від неї відмахувався, суперечать фактичним обставинам провадження, в т.ч. спростовуються показаннями незацікавленого свідка ОСОБА_11 , не довіряти яким обґрунтованих підстав не убачається.

Посилання захисника на те, що суд не звернув увагу на недопустимість та неналежність доказів обвинувачення, їх суперечливість та необ`єктивність, а також грубі порушення вимог КПК України при їх збиранні, не є слушними.

Так, суд першої інстанції належним чином перевірив вищевказані доводи сторони захисту та обґрунтовано не прийняв такі доводи.

Стосовно недопустимості як доказу відомостей з протоколу слідчого експерименту від 25 березня 2023 року за участю потерпілої ОСОБА_8 , суд погодився з тим, що під час проведення вказаної слідчої дії не повною мірою дотримано вимог ст.ст.104, 105 КПК України, а саме: у протоколі відсутня вказівка про застосування відеокамери під час фіксації слідчої дії та по її технічні характеристики, не зазначено особу, яка безпосередньо здійснювала відеозапис, оптичний носій з відеозаписом оформлений не додатком до протоколу слідчого експерименту, а окремо визнаний речовим доказом, відеозапис після закінчення слідчого експерименту учасникам цієї слідчої дії не демонструвався. Вказане підтверджується як змістом самого протоколу, так і показаннями дізнавача ОСОБА_22 .

В той же час, вказані недоліки не є істотними та не призвели до порушення прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, і не вплинули на достовірність показань потерпілої ОСОБА_8 , які вона надала під час вказаної слідчої дії. Показання потерпілої, відображені у протоколі, відповідають змісту її показань, зафіксованих на відеозаписі, і не суперечать показанням потерпілої ОСОБА_8 , які вона надала під час судового розгляду.

Відповідно, відсутні підстави і для визнання недопустимим доказом Висновку судово-медичної експертизи №466/к від 29 березня 2023 року, як доказу, похідного від відомостей, зафіксованих у протоколі слідчого експерименту від 25 березня 2023 року.

Також, судом надано оцінку та перевірено доводи сторони захисту, щодо посилання у вищевказаному висновку експерта на фототаблиці №№ 1-5, додані до протоколу слідчого експерименту. Зокрема суд зазначив у вироку, що з зазначеного висновку не убачається, що експертна комісія надала відповіді, постановлені на дослідження, ґрунтуючись на фото таблицях. Навпаки, у підсумках експерти послались лише на протокол слідчого експерименту та відеозапис цієї слідчої дії.

Перевіряючи твердження апелянта про суперечливість в показаннях потерпілої та свідків щодо місця вчинення правопорушення, взаємного розташування обвинуваченого і потерпілої, механізму спричинення тілесних ушкоджень, часу та тривалості вчинення злочину, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з показаннями потерпілої, остання зазначила, що 09 березня 2023 року, близько 14 год. 00 хв., вона поверталась додому. Свідок ОСОБА_11 пояснила, що близько 14 год. 00 хв. вона знаходилась на майданчику першого поверху четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , та в цей час до під`їзду зайшла ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_12 вказував на те, що 09 березня 2023, близько 14 год. 00 хв. він знаходився один у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , та в цей час до нього прийшла сусідка ОСОБА_11 , та повідомила, що його дружину ОСОБА_8 б`ють.

Таким чином, потерпіла та свідки вказали, що подія відбулась 09 березня 2023 року близько о 14-00 годині, що в свою чергу узгоджується з письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а також підтверджується і показами свідків сторони захисту.

В обвинувальному акті зазначено, що подія кримінального правопорушення відбулась 09 березня 2023 року о 10 год. 00 хв.

Суд, дослідивши всі обставини провадження та перевіривши їх доказами, встановив час вчинення кримінального правопорушення, який відповідає фактичним обставинам, що не суперечить положенням ст.ст. 94, п.2 ч.3 ст.374 КПК України .

При цьому суд не вийшов за межі висунутого обвинувачення, а доводи сторони захисту про протилежне є помилковими.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо місця події та об`єктивної неможливості свідка ОСОБА_11 пройти повз обвинуваченої та потерпілої, колегія суддів звертає увагу на таке.

З показань потерпілої убачається, що ОСОБА_6 наздогнав її на майданчику між першим та другим поверхом. Свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 , яка в цей час дійшла до майданчику між першим та другим поверхом. З показань свідка ОСОБА_12 убачається, що ОСОБА_6 , побачивши свідка, припинив свої дії та побіг вниз.

Згідно з довідкою ОСББ «Комфорт Центр», у під`їзді АДРЕСА_2 , ширина сходів складає 110 см, ширина майданчику між першим та другим поверхом, складає 220 см (т.1 а.п.199).

При слідчому експерименті потерпіла та свідок ОСОБА_11 на місці показали як ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження: два удари в праву половину обличчя в скроневу та в щічну ділянку, в нижню частину щелепи, в ліве плече, та лівий бік поверхні тулуба.

Відомості з протоколів слідчого експерименту були предметом дослідження під час проведення судово-медичних експертиз.

Згідно з Висновком експерта №466/к від 29 березня 2023 року, утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 за механізмом, який вона зазначає в ході слідчого експерименту 25 березня 2023 року, - не виключається. (т.1 а.п.135-139)

Згідно з Висновком експерта №488/к від 13 квітня 2023 року, утворення частини тілесних ушкоджень, а саме в ділянках обличчя, частково - лівого плеча і тулуба ліворуч, у потерпілої ОСОБА_8 за механізмом, який зазначає свідок ОСОБА_11 в ході проведення допиту від 19 березня 2023 року - не виключається.

Крім того, під час судового розгляду була допитана судово-медичний експерт ОСОБА_23 , яка підтвердила висновки судово-медичної експертизи, проведеної за її участю, щодо того, що у потерпілої дійсно були виявлені тілесні ушкодження, які могли утворитись за обставин і за давністю, на які вона вказує. При цьому різниця між кількістю ударів та кількістю тілесних ушкоджень не обов`язково може свідчити про недостовірність показань, оскільки один удар може полягати у здійсненні декількох травматичних впливів і тягти декілька тілесних ушкоджень (наприклад, якщо при ударі кулаком контакт з поверхнею, яка зазнає удару, відбувається кістками пальців). Більше того, залежно від фізіологічних особливостей тканин потерпілої особи синці здатні із спливом часу мігрувати (змінювати розташування), зливатись між собою, або розділятись.

Отже, показання потерпілої та свідка ОСОБА_11 щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, узгоджуються між собою та з вказаними висновками судово-медичних експертиз.

У зв`язку з цим, не є слушними доводи сторони захисту про розбіжності між показаннями потерпілої та висновками судово-медичних експертиз у справі щодо кількості ударів, нібито нанесених їй обвинуваченим, оскільки експертами вказано на незначну розбіжність, яка в цілому на висновки експертів не вплинула.

Оцінюючи критично показання обвинуваченого та свідків сторони захисту, суд належним чином вмотивував свої висновки.

Окрім іншого, судом була надана оцінка відомостям з наданої стороною захисту довідки ОСББ «Комфорт Центр» та виписки з медичної карти ОСОБА_6 .

В ході судового розгляду сторона захисту зверталась з клопотанням про призначення судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_6 , в задоволенні якого ухвалою від 13 жовтня 2023 року судом відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, суд навів переконливе обґрунтування, зокрема про те, що клопотання сторони захисту не містись обґрунтування того, яке доказове значення може мати висновок експерта з відповідями на запропоновані питання, оскільки сама по собі нездатність обвинуваченого рухатись описаним способом не виключатиме його здатність завдати потерпілій тілесні ушкодження.

Більш того, з показань потерпілої ОСОБА_8 та свідка сторони захисту ОСОБА_13 убачається, що незадовго до 09 березня 2023 року ОСОБА_6 займався виконанням ремонтних робіт, що в свою чергу, поряд з іншим спростовує версію сторони захисту про неспроможність обвинуваченого за станом здоров`я вчинити інкриміновані йому дії по відношенню до потерпілої.

Таким чином, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини провадження та надав правильну оцінку дослідженим доказам.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції фактичним обставинам провадження відповідають та ґрунтуються на досліджених судом безпосередньо доказах, які є належними, допустимими та у своїй сукупності достатніми для прийняття відповідного рішення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не убачає, оскільки доводи, викладені в цій скарзі, правильності висновків суду не спростовують.

Також, судом з дотриманням вимог чинного законодавства вирішено заявлений потерпілою цивільний позов.

Суд перевірив та надав у вироку відповіді на всі доводи сторони захисту, при цьому навів обґрунтування, чому прийняв одні докази та відкинув інші.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4