Єдиний унікальний номер судової справи 462/3050/23
Номер провадження 1-кп/462/104/24
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000215 від 27.02.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської обл., українця, громадянина України, неодруженого, з початковою незакінченою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 16.09.2022 року за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України), ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років і 1 місяця позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Торецьк, Донецької обл., українця, громадянина України, неодруженого, із неповною вищою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Франківського районного суду м. Львова від 21.10.2022 року за ч. 1 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років і 1 місяця позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Мавковичі, Городоцького р-ну, Львівської обл., українця, громадянина України, неодруженого, з середньою загальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Городоцьким районним судом Львівської області від 28.12.2022 року за ч. 1 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України, ч. 3 ст. 72 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. та арешту на строк 3 місяці,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Червоне, Гуляйпільського р-ну, Запорізької обл., українця, громадянина України, неодруженого, з середньою загальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , неодноразово судимого, востаннє вироком Приморського районного суду Запорізької області від 24.09.2021 року за ч. 3 ст. 357 КК України, ст. 395 КК України, ст. 70, 71 КК України, до покарання у виді 3 місяців 7 діб арешту,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Рух справи.

25.04.2023 року (вх. № 8420) з Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області до Залізничного районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000215 від 27.02.2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, цифровий носій (а.с. 1, 2-11, 12-17, 18, 19, 20, 21, 22, Т. 1).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - ОСОБА_1 (а.с. 23, Т. 1).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.04.2023 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні (а.с. 24 , Т. 1).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.05.2023 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду (а.с. 42-43, Т. 1).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2023 року постановлено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - задовольнити. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених до 13.08.2023 року включно (а.с. 104-109 , Т. 1).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.08.2023 року постановлено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - задовольнити. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених до 30.09.2023 року включно (а.с. 160-165 , Т. 1).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.09.2023 року постановлено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - задовольнити. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених до 12.11.2023 року включно (а.с. 213-218, Т. 1).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2023 року постановлено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - задовольнити. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених до 22.12.2023 року включно (а.с. 27-32 , Т. 2).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.12.2023 року постановлено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - задовольнити. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених до 15.02.2024 року включно (а.с. 96-101 , Т. 2).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.01.2024 року усне клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про заміну захисника на іншого захисника - задоволено. Постановлено замінити обвинуваченому ОСОБА_7 захисника, прийнявши його відмову від захисника ОСОБА_12 . Доручено директору Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити обвинуваченому захисника для здійснення його захисту у кримінальному провадженні та забезпечити участь захисника у судовому засіданні (а.с. 116-117, Т. 2).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2024 року постановлено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - задовольнити. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених до 06.04.2024 року включно (а.с. 150-155 , Т. 2).

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 27.02.2023 року, близько 12 год. 10 хв., перебуваючи на площі перед Приміським вокзалом м. Львова, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112, діючи за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи з ними єдиний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, повторно, відкрито заволодів майном ОСОБА_13 , а саме, наблизились до потерпілого, після чого ОСОБА_4 , не приховуючи свого злочинного наміру, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого наніс останньому декілька ударів кулаком в обличчя, спричинивши останньому садна у виличній ділянці зліва, в ділянці нижньої щелепи зліва, на нижній губі, підшкірний крововилив на обличчі зліва, синець в ділянці лівого ока, крововиливи на нижній та верхній губах, які утворилися внаслідок контактів вказаних ділянок обличчя із тупими предметами, можливо, від ударів рукою, ногою та відносяться до легкого ступеня тяжкості, після чого викрав з його кишені частину грошей з загальної суми 2 000 грн. 00 коп. та мобільний телефон «Sigma», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1 000 грн. 00 коп., всередині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн. 00 коп., з абонентським номером НОМЕР_3 . Водночас, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вчиняючи психологічний та фізичний тиск на потерпілого, шарпаючи його за одяг та утримуючи його за руки, долаючи опір потерпілого, також відкрито заволоділи іншим майном потерпілого, а саме, ОСОБА_5 почав обшукувати кишені потерпілого та відкрито викрав решту грошей потерпілого з загальної суми 2 000 грн. 00 коп., а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відкрито викрали чорну матерчасту кепку із логотипом «NY», вартістю 60 грн. 00 коп., матерчасту сумку темно-синього кольору з написом «Kenguru Sport Bags», вартістю 280 грн. 00 коп., всередині якої знаходились пластикові тапки чорного кольору, вартістю 50 грн. 00 коп., шкіряні кросівки з написом «Club», вартістю 370 грн. 00 коп., шкіряні чорні черевики, вартістю 400 грн. 00 коп., джинси світло-сірого кольору, вартістю 450 грн. 00 коп., брюки чоловічі темного кольору «BLK Jeans», вартістю 450 грн. 00 коп., тканинна шапка чорного кольору, вартістю 40 грн. 00 коп., шкарпетки чорного кольору «Amigo», вартістю 50 грн. 00 коп., спортивна куртка світло-сірого кольору «Columbia», вартістю 300 грн. 00 коп., кофта світло-сірого кольору, вартістю 200 грн. 00 коп., кофта із коміром в полоску «ESPRIT», вартістю 250 грн. 00 коп., куртка-вітровка чорно-сірого кольору «Champion», вартістю 400 грн. 00 коп., футболка червоного кольору «BENCH», вартістю 60 грн. 00 коп. та футболка синього кольору «NIKE», вартістю 60 грн. 00 коп., тим самими заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6 470 грн. 00 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втекли.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ та Указом від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 , 27.02.2023 року, близько 12 год. 10 хв., перебуваючи на площі перед Приміським вокзалом м. Львова, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112, діючи за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи з ними єдиний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, повторно, відкрито заволоділи майном ОСОБА_13 , а саме, наблизились до потерпілого, після чого ОСОБА_4 , не приховуючи свого злочинного наміру, наніс потерпілому декілька ударів кулаком в обличчя та викрав з його кишені частину грошей з загальної суми 2 000 грн. 00 коп. та мобільний телефон «Sigma», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1 000 грн. 00 коп., всередині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн. 00 коп., з абонентським номером НОМЕР_3 , в той час, коли ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вчиняючи психологічний та фізичний тиск на потерпілого, шарпаючи його за одяг та утримуючи його за руки, долаючи опір потерпілого, також відкрито заволоділи іншим майном потерпілого, а саме, ОСОБА_14 почав обшукувати кишені потерпілого та відкрито викрав решту грошей потерпілого з загальної суми 2 000 грн. 00 коп., а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відкрито викрали чорну матерчасту кепку із логотипом «NY», вартістю 60 грн. 00 коп., матерчасту сумку темно-синього кольору з написом «Kenguru Sport Bags», вартістю 280 грн. 00 коп., всередині якої знаходились пластикові тапки чорного кольору, вартістю 50 грн. 00 коп., шкіряні кросівки з написом «Club», вартістю 370 грн. 00 коп., шкіряні чорні черевики, вартістю 400 грн. 00 коп., джинси світло-сірого кольору, вартістю 450 грн. 00 коп., брюки чоловічі темного кольору «BLK Jeans», вартістю 450 грн. 00 коп., тканинна шапка чорного кольору, вартістю 40 грн. 00 коп., шкарпетки чорного кольору «Amigo», вартістю 50 грн. 00 коп., спортивна куртка світло-сірого кольору «Columbia», вартістю 300 грн. 00 коп., кофта світло-сірого кольору, вартістю 200 грн. 00 коп., кофта із коміром в полоску «ESPRIT», вартістю 250 грн. 00 коп., куртка-вітровка чорно-сірого кольору «Champion», вартістю 400 грн. 00 коп., футболка червоного кольору «BENCH», вартістю 60 грн. 00 коп. та футболка синього кольору «NIKE», вартістю 60 грн. 00 коп., тим самими заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6 470 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втекли.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ та Указом від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

ОСОБА_14 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 , 27.02.2023 року, близько 12 год. 10 хв., перебуваючи на площі перед Приміським вокзалом м. Львова, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112, діючи за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , маючи з ними єдиний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, повторно, відкрито заволоділи майном ОСОБА_13 , а саме, наблизились до потерпілого, після чого ОСОБА_4 , не приховуючи свого злочинного наміру, наніс потерпілому декілька ударів кулаком в обличчя та викрав з його кишені частину грошей з загальної суми 2 000 грн. 00 коп. та мобільний телефон «Sigma», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1 000 грн. 00 коп., всередині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн. 00 коп., з абонентським номером НОМЕР_3 , в той час, коли, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчиняли психологічний та фізичний тиск на потерпілого, шарпаючи його за одяг та утримуючи його за руки, долаючи опір потерпілого, також, відкрито заволоділи іншим майном потерпілого, а саме, ОСОБА_5 почав обшукувати кишені потерпілого та відкрито викрав решту грошей потерпілого з загальної суми 2 000 грн. 00 коп., а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відкрито викрали чорну матерчасту кепку із логотипом «NY», вартістю 60 грн. 00 коп., матерчасту сумку темно-синього кольору з написом «Kenguru Sport Bags», вартістю 280 грн. 00 коп., всередині якої знаходились пластикові тапки чорного кольору, вартістю 50 грн. 00 коп., шкіряні кросівки з написом «Club», вартістю 370 грн. 00 коп., шкіряні чорні черевики, вартістю 400 грн. 00 коп., джинси світло-сірого кольору, вартістю 450 грн. 00 коп., брюки чоловічі темного кольору «BLK Jeans», вартістю 450 грн. 00 коп., тканинна шапка чорного кольору, вартістю 40 грн. 00 коп., шкарпетки чорного кольору «Amigo», вартістю 50 грн. 00 коп., спортивна куртка світло-сірого кольору «Columbia», вартістю 300 грн. 00 коп., кофта світло-сірого кольору, вартістю 200 грн. 00 коп., кофта із коміром в полоску «ESPRIT», вартістю 250 грн. 00 коп., куртка-вітровка чорно-сірого кольору «Champion», вартістю 400 грн. 00 коп., футболка червоного кольору «BENCH», вартістю 60 грн. 00 коп. та футболка синього кольору «NIKE», вартістю 60 грн. 00 коп., тим самими заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6 470 грн. 00 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втекли.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ та Указом від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_7 , 27.02.2023 року, близько 12 год. 10 хв., перебуваючи на площі перед Приміським вокзалом м. Львова, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 112, діючи за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 маючи з ними єдиний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, повторно, відкрито заволоділи майном ОСОБА_13 , а саме, наблизились до потерпілого, після чого ОСОБА_4 , не приховуючи свого злочинного наміру, наніс потерпілому декілька ударів кулаком в обличчя та викрав з його кишені частину грошей з загальної суми 2 000 грн. 00 коп. та мобільний телефон «Sigma», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1 000 грн. 00 коп., всередині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн. 00 коп., з абонентським номером НОМЕР_3 , в той час, коли ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вчиняючи психологічний та фізичний тиск на потерпілого, шарпаючи його за одяг та утримуючи його за руки, долаючи опір потерпілого, також, відкрито заволоділи іншим майном потерпілого, а саме, ОСОБА_5 почав обшукувати кишені потерпілого та відкрито викрав решту грошей потерпілого з загальної суми 2 000 грн. 00 коп., а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відкрито викрали чорну матерчасту кепку із логотипом «NY», вартістю 60 грн. 00 коп., матерчасту сумку темно-синього кольору з написом «Kenguru Sport Bags», вартістю 280 грн. 00 коп., всередині якої знаходились пластикові тапки чорного кольору, вартістю 50 грн. 00 коп., шкіряні кросівки з написом «Club», вартістю 370 грн. 00 коп., шкіряні чорні черевики, вартістю 400 грн. 00 коп., джинси світло-сірого кольору, вартістю 450 грн. 00 коп., брюки чоловічі темного кольору «BLK Jeans», вартістю 450 грн. 00 коп., тканинна шапка чорного кольору, вартістю 40 грн. 00 коп., шкарпетки чорного кольору «Amigo», вартістю 50 грн. 00 коп., спортивна куртка світло-сірого кольору «Columbia», вартістю 300 грн. 00 коп., кофта світло-сірого кольору, вартістю 200 грн. 00 коп., кофта із коміром в полоску «ESPRIT», вартістю 250 грн. 00 коп., куртка-вітровка чорно-сірого кольору «Champion», вартістю 400 грн. 00 коп., футболка червоного кольору «BENCH», вартістю 60 грн. 00 коп. та футболка синього кольору «NIKE», вартістю 60 грн. 00 коп., тим самими заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6 470 грн. 00 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втекли.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ та Указом від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Позиція обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України не визнав, заперечив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті, просив суд суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України не визнав, заперечив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті, просив суд судити його справедливо.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України не визнав, заперечив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті, окремо визнав, що був присутній на місці вчинення кримінального правопорушення, проте заперечив щодо скоєння ним нападу на потерпілого, зокрема додав, що не застосовував до останнього фізичної сили та кошти не викрадав.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України не визнав, заперечив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті, просив суд суворо його не карати.

Щодо позиції сторони захисту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що на його думку немає достатніх підстав та доказів вважати, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, тому просив суд перекваліфікувати кримінальне правопорушення на ч. 3 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні просив суд виправдати його підзахисного, оскільки на його думку явною є помилка слідства, зокрема, щодо обставин вилучення ОСОБА_5 коштів, які останній не вилучав у потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні у судовому засіданні просив суд виправдати його підзахисного.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 у судовому засіданні просив суд виправдати його підзахисного.

Щодо позиції сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягав на вказаній кваліфікації дій обвинувачених, просив суд визнати їх винними у вчиненому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у межах санкції статті.

Досліджені у судовому засіданні докази.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, зокрема, показами потерпілого.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_13 допитаний не був, на час вирішення судом у порядку ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) питання обсягу дослідження доказів останній був залучений для допиту щодо обставин кримінального правопорушення, як потерпілий, однак ІНФОРМАЦІЯ_5 такий помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03.01.2024 року (а.с. 163, Т. 2).

Так, суд зазначає, що відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Така засада кримінального провадження, як безпосередність у дослідженні судом показань полягає у тому, що суд в ході судового розгляду особисто сприймає відомості щодо обставин кримінального провадження, які відомі обвинуваченому, потерпілому, свідкам, експерту та мають значення для цього кримінального провадження.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Судом приймається до уваги вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України де вказано, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З викладених норм вбачається, що всі докази, як правило, повинні подаватися під час публічного розгляду в присутності обвинуваченого для забезпечення змагальності сторін. З цього правила існують винятки, але вони не можуть порушувати права захисту. З позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вбачається, що якщо підсудному було надано відповідну та належну можливість заперечити такі показання, чи то при їх наданні, чи на пізнішому етапі, прийняття їх як доказів не суперечитиме саме по собі вимогам п. 1 та п. 3 «d» ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Але з цього випливає, що засудження не може виключно або вирішальною мірою ґрунтуватися на показаннях, які сторона захисту не могла оспорити.

Порушення конвенції буде там, де свідок (свідки) або потерпілий (потерпілі), показання якого має істотне значення для вирішення справи, не міг бути опитаний, або за обставин, коли був ряд таких свідків, але жоден із них не міг бути опитаний.

Саме таке відбулося і у справі, що розглядається.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Жуковський проти України» від 03.03.2011 року наголошується, що за загальним правилом п. 1 і п. 3 «d» ст. 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше (рішення від 23.04.1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів» та рішення від 15.06.1992 року у справі «Люді проти Швейцарії»). Вирок не може ґрунтуватись виключно або вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити (рішення від 27.01.2009 у справі «A. L. проти Фінляндії»).

Суд вважає необхідним зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Проте відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 97 КПК України суд має право визнати неможливим допит особи, якщо вона відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або тяжкої хвороби, яка заважає останній бути присутній в судовому засіданні безпосередньо.

Тому під час судового розгляду у зв`язку із смертю потерпілого ОСОБА_13 допитати його безпосередньо у судовому засіданні не виявилось можливим.

Стороною обвинувачення було заявлене клопотання про дослідження допиту потерпілого ОСОБА_13 , який відображений на відеоматеріалах, які відкривалися стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України на стадії досудового розслідування при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, яке було задоволено судом.

Відеоматеріали на яких відображено допит потерпілого ОСОБА_13 від 28.02.2023 року (а.с. 6, Т. 2 матеріалів кримінального провадження) були досліджені у судовому засіданні, відповідно з якими ОСОБА_13 зазначив, що 27.02.2023 року він приїхав у м. Львів близько 10 год. 00 хв., у подальшому пішов в кафе поїсти, мав із собою 2 500 грн. 00 коп., 500 грн. 00 коп. з яких витратив у кафе. Із собою останній мав також дорожню сумку, у якій був одяг. Окремо вказав, що мав кепку та мобільний телефон «Sigma». Після того як він вийшов із кафе, поруч із меморіалом побачив, що до нього підбігає чотири чоловіки, які одразу ж почали бити його, виймати гроші, виривати із рук сумку та скидати кепку. Окремо зазначив, що при впізнанні вказав на людей, які вчиняли зазначені дії. Раніше вказаних осіб ніколи не бачив, не знайомий з ними. Зазначив, що злякався, оскільки така ситуація з ним трапилася вперше, усе відбувалося дуже швидко, його били руками та ногами в обличчя. Після вказаної ситуації він повідомив органи поліції про грабіж, оскільки його побили та викрали мобільний телефон, речі та гроші.

Суд вказує на те, що з аналізу норм національного законодавства вбачається, що суд при розгляді справи повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи, але якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, на підставі ч. 3 ст. 97 КПК України, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час досудового розслідування, і сам факт відсутності такої особи під час судового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом.

При цьому суд враховує позицію ЄСПЛ з цього питання, яка відображена вище та вважає його допустимим у сукупності з іншими дослідженими доказами у судовому засіданні.

Вказана позиція суду повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 року (провадження № 51-4690км19), згідно якої суд може визнати належним доказом протокол допиту свідка або потерпілого, якщо: 1) під час судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення доведено поважні причини неявки головного свідка у судове засідання; 2) протокол допиту свідка оголошено та долучено до матеріалів кримінального провадження безпосередньо в судовому засіданні; 3) сторона захисту не була позбавлена можливості заперечувати показання, які відображені у протоколі, надавши суду відповідні докази; 4) показання свідка (протокол допиту) не були єдиним доказом винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу, що ухвалюючи вирок, обґрунтовує прийняте рішення не тільки на підставі показань потерпілого, які надавалися під час досудового розслідування, а аналізує такі та надає їм оцінку в сукупності з іншими безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами.

Така позиція також узгоджується із практикою ЄСПЛ. Зокрема, у справі «Жуковський проти України» від 03.03.2011 року заявник стверджував, що кримінальне провадження щодо нього було несправедливим і що в основу вироку стосовно нього суди поклали показання свідків, яких йому не надали можливості допитати. У свою чергу ЄСПЛ зазначив, що суд за певних обставин може послатися на показання, надані під час досудового слідства. Якщо підсудному було забезпечено відповідну та належну можливість заперечити показання або під час їхнього надання, або пізніше, їхнє прийняття як доказу само по собі не суперечить п. 1 і пп. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції. Проте висновок щодо цього є таким: у разі якщо вирок ґрунтується виключно або вирішальною мірою на показаннях особи, яку обвинувачений не мав можливості допитати або вимагати, щоб її допитали під час досудового слідства судового розгляду, права сторони захисту обмежуються такою мірою, яка є несумісною з гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції.

Винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, за встановленими судом обставинами, крім показання потерпілого, також підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000215 від 27.02.2023 року (а.с. 1-2, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-постанова про створення групи слідчих у кримінальному провадженні від 27.02.2023 року та повідомлення про початок досудового розслідування від 27.02.2023 року (а.с. 5-6, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-повідомлення та постанова про призначення групи прокурорів у кримінального провадження від 27.02.2023 року (а.с. 7-8, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.02.2023 року (а.с. 10-12, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протоколи огляду місця події від 27.02.2023 року із фототаблицями до таких (а.с. 13-16, 28-46, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протоколи затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 27.02.2023 року із фототаблицями до таких (а.с. 47-50, 58-62, 110-117, 128-136, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-постанова про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 27.02.2023 року (а.с. 146, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 27.02.2023 року та Акт передачі фото- (відео-) матеріалів від 27.02.2023 року (а.с. 147, 148, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-відеофайли долучені до матеріалів кримінального провадження на СD-диску з відеозаписом з камери відеоспостереження на площі біля Приміського вокзалу по вул. Городоцькій, 112 у м. Львові за 27.02.2023 року (a.c. 149, T.1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол огляду предметів від 27.02.2023 року з фототаблицею до такого та постанова про визнання речових доказів від 27.02.2023 року (а.с. 150-153, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання потерпілому ОСОБА_13 від 27.02.2023 року з фототаблицею до такого (а.с. 159-162, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання свідку ОСОБА_15 від 27.02.2023 року з фототаблицею до такого (а.с. 163-166, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання свідку ОСОБА_16 від 27.02.2023 року з фототаблицею до такого (а.с. 167-170, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання свідку ОСОБА_17 від 27.02.2023 року з фото таблицею до такого (а.с. 171-174, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання свідку ОСОБА_15 від 27.02.2023 року з фото таблицею до такого та постанова про уточнення анкетних даних від 27.02.2023 року (а.с. 175-179, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання свідку ОСОБА_17 від 27.02.2023 року з фототаблицею до такого (а.с. 180-183, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання потерпілому ОСОБА_13 від 27.02.2023 року з фототаблицею до такого (а.с. 184-187, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання потерпілому ОСОБА_13 від 27.02.2023 року з фототаблицею до такого (а.с. 188-191, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання свідку ОСОБА_17 від 27.02.2023 року з фототаблицею до такого (а.с. 192-195, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання свідку ОСОБА_15 від 27.02.2023 року з фототаблицею до такого (а.с. 196-199, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання свідку ОСОБА_18 від 28.02.2023 року (а.с. 200-202, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання свідку ОСОБА_17 від 28.02.2023 року (а.с. 203-205, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання свідку ОСОБА_15 від 28.02.2023 року (а.с. 206-208, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-протокол пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання потерпілому ОСОБА_13 від 28.02.2023 року (а.с. 209-211, Т. 1 матеріалів кримінального провадження);

-матеріали судово-медичної експертизи, а саме: постанова про призначення судово-медичної експертизи від 28.02.2023 року; висновок експерта № 207 від 28.02.2023 року (а.с. 1-3, Т. 2 матеріалів кримінального провадження);

-постанови про визнання речових доказів від 28.02.2023 року, клопотання про накладення арешту від 01.03.2023 року, ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 01.03.2023 року, квитанції про отримання на зберігання речових доказів (а.с. 7-29, Т. 2 матеріалів кримінального провадження);

-протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_13 від 28.02.2023 року, відео файли долучені до матеріалів кримінального провадження на DVD-диску з відеозаписом слідчого експерименту (а.с. 30-35, Т. 2 матеріалів кримінального провадження);

-матеріали амбулаторної судово-психіатричної експертизи шодо ОСОБА_7 , а саме: постанова про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 08.03.2023 року; висновок судово-психіатричної експертизи № 261 від 24.03.2023 року (а.с. 140-144, Т. 2 матеріалів кримінального провадження);

-матеріали амбулаторної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_5 , а саме: постанова про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 08.03.2023 року; висновок судово-психіатричної експертизи № 346 від 14.04.2023 року (а.с. 145-150, Т. 2 матеріалів кримінального провадження);

-матеріали амбулаторної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_6 , а саме: постанова про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 22.03.2023 року; висновок судово-психіатричної експертизи № 345 від 19.04.2023 року (а.с. 151-155, Т. 2 матеріалів кримінального провадження);

-матеріали судової товарознавчої експертизи, а саме: постанова про призначення судової товарознавчої експертизи від 03.03.2023 року; висновок судової товарознавчої експертизи № 1209/23 від 07.03.2023 року (а.с. 156-164, Т. 2 матеріалів кримінального провадження);

-матеріали допиту свідка ОСОБА_18 під час досудового розслідування в судовому засіданні, у порядку ст. 225 КПК України, а саме: клопотання про допит свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні від 10.04.2023 року; ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.04.2023 року; супровідний лист Залізничного районного суду м. Львова (відео файли долучені до матеріалів кримінально провадження на DVD-диску з відеозаписом допиту свідка ОСОБА_18 під час досудового розслідування в судовому засіданні, у порядку ст. 225 КПК України) (а.с. 181-185, Т. 2 матеріалів кримінального провадження );

-відеоматеріали на яких відображено допит потерпілого ОСОБА_13 від 28.02.2023 року (а.с. 6, Т. 2 матеріалів кримінального провадження);

-характеризуючі дані щодо обвинувачених (а.с. 36-49, 52-65, 68-86, 89-97, Т. 2 матеріалів кримінального провадження).

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Суд приймає до уваги показання обвинувачених, сприймає їх як позицію обраної лінії захисту та вважає, що винуватість обвинувачених за встановленими судом обставинами знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, суд зазначає, що за змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції, кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд при розгляді кримінального провадження досліджує докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, аналізує їх та дає оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Під час розгляду справи у суді обвинувачені та захисники не були позбавлені можливості подавати докази на свій захист.

При цьому суд вказує, що вина обвинувачених за ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується обсягом досліджених у судовому засіданні доказів, які підтверджують вину обвинувачених у скоєному та не викликають у суду сумнівів, оскільки доведена поза розумним сумнівом.

Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час судового розгляду суду не надано.

Оцінюючи описані досліджені у судовому засіданні докази, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд визнає їх належними і допустимими доказами, оскільки такі докази знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, а відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у його вчиненні. Підстав для перекваліфікації дій обвинувачених суд не вбачає.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченим у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: дані про особу обвинуваченого, який є українцем, громадянином України, неодруженим, раніше неодноразово судимий (а.с. 36-39, Т. 2 матеріалів кримінального провадження), на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває (а.с. 42, 44, Т. 2 матеріалів кримінального провадження, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, класифікацію за ст. 12 КК України (яке відноситься до тяжких злочинів), особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, також те, що останній не визнав свою вину, заперечив фактичні обставини справи.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує: дані про особу обвинуваченого, який є українцем, громадянином України, неодруженим, із середньою загальною освітою, офіційно непрацевлаштованим, раніше неодноразово судимий (а.с. 68-70, Т. 2 матеріалів кримінального провадження), не перебуває на обліку у наркологічному диспансері, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері (а.с. 73, 75, Т. 2 матеріалів кримінального провадження), а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, класифікацію за ст. 12 КК України (яке відноситься до тяжких злочинів), особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, також те, що останній не визнав свою вину, заперечив фактичні обставини справи.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує: дані про особу обвинуваченого, який є українцем, громадянином України, неодруженим, із середньою загальною освітою, офіційно непрацевлаштованим, раніше неодноразово судимий (а.с. 52, Т. 2 матеріалів кримінального провадження), не перебуває на обліку у наркологічному диспансері, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері (а.с. 56, 57, Т. 2 матеріалів кримінального провадження), а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, класифікацію за ст. 12 КК України (яке відноситься до тяжких злочинів), особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, також те, що останній не визнав свою вину, заперечив фактичні обставини справи.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує: дані про особу обвинуваченого, який є українцем, громадянином України, неодруженим, із середньою загальною освітою, офіційно непрацевлаштованим, раніше неодноразово судимий (а.с. 82-91, Т. 2 матеріалів кримінального провадження), даних про перебування на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах судом не встановлено, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, класифікацію за ст. 12 КК України (яке відноситься до тяжких злочинів), особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, також те, що останній не визнав свою вину, заперечив фактичні обставини справи.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд беззастережно вважає, що покарання обвинуваченим слід визначити у межах санкції статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, яке можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, згідно санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Водночас суд зазначає, що таке покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти росії» від 09.06.2015 року та «Фрізен проти росії» від 24.03.2015 року, у яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти росії» від 16.10.2008 року ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

На переконання суду, призначення обвинуваченим такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для їх виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Окремо суд зазначає, що вироком Приморського районного суду Запорізької області № 326/1644/21 від 24.09.2021 року ухвалено визнати винним обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді: за ч. 3 ст. 357 КК України - 1 місяця арешту; за ст. 395 КК України - 3 місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 місяців арешту. На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково не відбутого покарання за вироком Приморського районного суду Запорізької області від 15.06.2021 у виді 7 діб арешту, та остаточно призначити до відбуття 3 місяці 7 діб арешту. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання. Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувати (а.с. 95-97, Т. 2 матеріалів кримінального провадження)

Таким чином, ОСОБА_7 слід призначити покарання із застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Щодо процесуальних витрат.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні становлять 520 грн. 00 коп., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави, зокрема, 520 грн. 00 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1209/23 від 07.03.2023 року, згідно Висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1209/23 від 07.03.2023 року (а.с 158, 159-164, Т. 2 матеріалів кримінального провадження).

Щодо арешту майна.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1470/23 від 01.03.2023 року (а.с. 11, 15, 19, 23, 28 Т. 2 матеріалів кримінального провадження), було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, а вказане майно повернути законним власникам.

Щодо запобіжного заходу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1470/23 від 01.03.2023 року (а.с. 106-108, 115-118, 125-128, 136-139, Т. 2 матеріалів кримінального провадження), та продовжений востаннє ухвалою Залізничного районного суду м. Львова № 462/3050/23 від 07.02.2024 року (а.с. 150-155, Т. 2) - залишити до вступу вироку у законну силу.

Щодо зарахування строку попереднього ув`язнення.

Згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 затримано 27.02.2023 року, у порядку ст. 208 КПК України (а.с. 47-49, Т. 1 матеріалів кримінального провадження), 28.02.2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 50-51, Т. 2 матеріалів кримінального провадження).

ОСОБА_5 , затримано 27.02.2023 року, у порядку ст. 208 КПК України (а.с. 128-131, Т. 1 матеріалів кримінального провадження), 28.02.2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 109-113, Т. 2 матеріалів кримінального провадження).

ОСОБА_6 , затримано 27.02.2023 року, у порядку ст. 208 КПК України (а.с. 58-62, Т. 1 матеріалів кримінального провадження), 28.02.2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 119-113, Т. 2 матеріалів кримінального провадження).

ОСОБА_7 , затримано 27.02.2023 року, у порядку ст. 208 КПК України, (а.с. 110-117, Т. 1 матеріалів кримінального провадження), 28.02.2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 98-99, Т. 1 матеріалів кримінального провадження).

Отже ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме: з дня затримання - 27.02.2023 року до дня набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 27.02.2023 року до дня набрання вироком законної сили.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити до вступу вироку у законну силу.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 27.02.2023 року до дня набрання вироком законної сили.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити до вступу вироку у законну силу.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 27.02.2023 року до дня набрання вироком законної сили.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити до вступу вироку у законну силу.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити покарання ОСОБА_7 частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду Запорізької області № 326/1644/21 від 24.09.2021 року та остаточно призначити покарання - 7 (сім) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 27.02.2023 року до дня набрання вироком законної сили.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити до вступу вироку у законну силу.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави - судові витрати у розмірі 520 (п`ятсот двадцять) грн. 00 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1209/23 від 07.03.2023 року, згідно Висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1209/23 від 07.03.2023 року

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1470/23 від 01.03.2023 року (а.с. 11, 15, 19, 23, 28 Т. 2 матеріалів кримінального провадження), а саме на:

-матерчату кепку чорного кольору із логотипом «NY», верхній одяг та взуття: куртку червоно-чорного кольору із биркою «McKinley», сині джинси з биркою «Made for the street extra styling?New York City?Ninety Nine», пару кросівок чорного кольору із написом «PUMA», наплічний рюкзак «SWISS GEAR», які були вилучені під час затримання ОСОБА_6 27.02.2023 року;

-куртку оливкового кольору із капюшоном, сірі спортивні штани з маркуванням «Reebok Crossfit» із плямами рідини бурого кольору та пару кросівок чорного кольору із маркуванням «NIKE», які були вилучені під час затримання ОСОБА_7 27.02.2023 року;

-куртку чорного кольору із надписом «Reebok», штани синього кольору із надписом «HENLEYS ORIGINALS 1996» та пару черевиків чорного кольору із маркуванням «CK» на язичках, які були вилучені під час затримання ОСОБА_5 27.02.2023 року;

-спортивну сумку темно-синього кольору фірми «Kenguru Sport Bags», всередині якої знаходились пластикові тапки чорного кольору, 44 розміру, шкіряні кросівки чорного кольору фірми «Club Shoes» 42 розміру, шкіряні черевики чорного кольору 42 розміру, джинси світло - сірого кольору фірми «Celio C5 regular w33 L33», джинси чорного кольору фірми «BLK Jeans Love the quality», шапка чорного кольору тканинна «Vivo», носки чорного кольору фірми «Amigo» 42-43 розміру, спортивна куртка світло-сірого кольору фірми «Columbia», светр світло-сірого кольору, кофта із коміром в полоску, куртка-вітровка чорно-сірого кольору фірми «Champion», футболка червоного кольору фірми «Bench», футболка синього кольору без написів, які були вилучені під час огляду місця події 27.02.2023 року,

-мобільний телефон марки «Sigma Mobile» в корпусі чорного кольору, із наявною сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; купюру номіналом 100 грн.: АЕ № 8341179, 2019 р.в.; УВ4868376, 2014 р.в.; АГ№ 2811121, 2019 р.в.; НОМЕР_5 , 2014 р.в.; купюру номіналом 50 грн. - ФА № 0216337, 2014 р.в.; купюру номіналом 20 грн.: ЕЖ№4218371, 2021 р.в.; ЧВ № 8831050, 2016 р.в.; купюру номіналом 5 грн.: ЮБ № 5613304, 2015 р.в.; СГ № 3047523, 2013 р.в.; одяг ОСОБА_4 , а саме: штани темно-синього кольору, куртку балонову чорну стьобану, чоботи темно-зеленого кольору, шапку чорну із білою емблемою у вигляді черепа, які були вилучені під час затримання ОСОБА_4 27.02.2023 року, та повернути вказане майно законним власникам.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-DVD-R диск, об`ємом 4, 7 Gb, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження від 27.02.2023 року на площі Приміського вокзалу м. Львова по вул. Городоцькій, 112 у м. Львові в період часу з 11 год. 45 хв. до 13 год. 00 хв. (а.с. 154, Т. 1 матеріалів кримінального провадження) - залишити у матеріалах кримінального провадження;

-спортивна сумка темно-синього кольору фірми «Kenguru Sport Bags», із вмістом: пластикові тапки чорного кольору, 44 розміру - 1 пара , шкіряні кросівки чорного кольору фірми «Club Shoes» 42 розміру - 1 пара, шкіряні черевики чорного кольору 42 розміру - 1 пара, джинси світло-сірого кольору фірми «Celio C5 regular w33 L33» - 1 пара, джинси чорного кольору фірми «BLK Jeans Love the quality» - 1 пара, шапка чорного кольору тканинна «Vivo» - 1 пара, носки чорного кольору фірми «Amigo» 42-43 розміру - 1 пара, спортивна куртка світло-сірого кольору фірми «Columbia» - 1 шт., светр світло-сірого кольору - 1 пара, кофта із коміром в полоску - 1 шт., куртка-вітровка чорно-сірого кольору фірми «Champion» - 1 шт., футболка червоного кольору фірми «Bench», розмір М - 1 шт., футболка синього кольору без написів - 1 шт. (а.с. 7-8, Т. 2 матеріалів кримінального провадження) - повернути законним власникам;

-куртка чорного кольору із надписом «Reebok», штани синього кольору із надписом «HENLEYS ORIGINALS 1996» та пара черевиків чорного кольору із маркуванням «CK» на язичках (а.с. 13, Т. 2 матеріалів кримінального провадження) - повернути законним власникам;

-куртка оливкового кольору із капюшоном, сірі спортивні штани з маркуванням «Reebok Crossfit» із плямами рідини бурого кольору та пару кросівок чорного кольору із маркуванням «NIKE» (а.с. 17, Т. 2 матеріалів кримінального провадження) - повернути законним власникам;

-мобільний телефон марки «Sigma Mobile» в корпусі чорного кольору, із наявною сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; купюру номіналом 100 грн.: АЕ № 8341179, 2019 р.в.; УВ4868376, 2014 р.в.; АГ № 2811121, 2019 р.в.; НОМЕР_5 , 2014 р.в.; купюру номіналом 50 грн. - ФА№0216337, 2014 р.в.; купюру номіналом 20 грн.: ЕЖ № 4218371, 2021 р.в.; ЧВ № 8831050, 2016 р.в.; купюру номіналом 5 грн.: ЮБ № 5613304, 2015 р.в.; СГ № 3047523, 2013 р.в.; одяг ОСОБА_4 , а саме: штани темно-синього кольору, куртку балонову чорну стьобану, чоботи темно-зеленого кольору, шапку чорну із білою емблемою у вигляді черепа (а.с. 21, Т. 2 матеріалів кримінального провадження) - повернути законним власникам;

-матерчата кепка чорного кольору із логотипом «NY», верхній одяг та взуття: куртка червоно-чорного кольору із биркою «McKinley», сині джинси з биркою «Made for the street extra styling?New York City?Ninety Nine», пара кросівок чорного кольору із написом «PUMA», наплічний рюкзак «SWISS GEAR» (а.с. 26, Т. 2 матеріалів кримінального провадження) - повернути законним власникам;

Порядок оскарження вироку, набрання ним законної сили та отримання копії вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

З текстом судового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 19.02.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1