Справа № 496/4030/22
Провадження № 1-кп/496/239/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження № 0000484 від 13.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Дальник, Одеського району Одеської області, українця, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, середня освіта, одруженого, має на утриманні малолітніх доньку 2015 р.н. та сина 2022 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 12.07.2022 р. керуючі технічно справним автомобілем «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у світлу пору доби, в умовах необмеженої видимості здійснював рух по проїзній частині вул. Маяцька (автодорога М-15 сполучення «Одеса - Рені») яка проходить через АДРЕСА_3 про що його інформував дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту», з боку м. Одеса в напрямку с. Маяки в Одеському районі Одеської області.

На зазначеній ділянці проїзної частини організований двосторонній рух, напрямки розділені суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1. ПДР та встановлені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год». Напрямок руху, в якому пересувався автомобіль «CHEVROLET AVEO» має одну смугу для руху в напрямку с. Маяки, Одеської області, у зустрічному напрямку дві смуги для руху в напрямку м. Одеси, Одеської області, позначені переривчатою лінією дорожньої розмітки.

У зазначений день приблизно о 19.00 години, водій ОСОБА_6 на керованому автомобілі, рухаючись у своєї смузі зазначеного напрямку руху, наближаючись до нерегульованого нерівнозначного перехрестя вулиць Маяцька - Одеська, зупинився у своїй смузі в місці, де мається розрив дорожньої розмітки, увімкнув покажчик лівого повороту, та почав чекати можливості виконати поворот ліворуч.

У той самий час, у лівій смузі зустрічного напрямку по вул. Маяцька був затор великих вантажних автомобілів, у правій смузі зустрічного напрямку рухався мотоциклом «HONDA CBR 600RR», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , із швидкістю близько 71 - 73 км/год.

Водій вантажного автомобіля - автопоїзда, який невстановлений органами слідства та рухаючись у зустрічному напряму, наближаючись до автомобіля «CHEVROLET АУЕО» почав знижувати швидкість та блимати своїми передніми фарами, тобто показував, що він його пропускає.

На цей момент, водій ОСОБА_6 на керованому автомобілі поновив руху та почав рухатися, виконуючи маневр лівого повороту, проте, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, не переконався, що своїми діями він не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим проявив кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, чим порушив вимоги п. 1.5., п/п «б, д» п. 2.3., п.10.1. Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, далі Правила), якими передбачено:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п/п д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Так, перед початком зміни напрямку руху та виконанням лівого повороту водій ОСОБА_6 , вкрай уважним не був, невірно оцінив дорожню обстановку, що склалась, при наявності у лівій смузі зустрічного напрямку вантажного автомобіля, який закривав йому огляд зустрічної правої смуги, не переконався, що у правій смузі зустрічного напрямку також відсутні транспортні засоби, не вжив заходів, що виключають подальший розвиток аварійної ситуації, не утримався від небезпечного маневрування та у порушення вимог п. 16.13. вказаних Правил, що зобов`язують водія:

п.16.13. «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч».

При відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, які б заважали своєчасно виявити мотоцикл «HONDA CBR 600RR», який рухався у правій смузі зустрічному напрямку, переїжджаючи ліву смугу, почав виїжджати на праву зустрічну смугу, перетинаючи траєкторію руху вказаного мотоциклу, не надав дорогу останньому, чим створив аварійну ситуацію для водія мотоциклу ОСОБА_9 , який, з моменту виявлення небезпеки в русі, застосував гальмування, та як наслідок, на смузі руху мотоциклу скоїв з ним зіткнення, контактування відбулося правою бічною частиною автомобіля (у зоні передніх дверей) з передньою частиною мотоциклу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «HONDA CBR 600RR» - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяні ТЯЖКІ тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю на місці події у вигляді:

а) відкритої черепно-лицевої травми: забита рана спинки носа, верхнього повіка лівого ока, синець нижнього повіка лівого ока, садно нижньої губи, синець та садно підборіддя, лінійний перелом нижньої щелепи, вдавлений багато уламковий перелом кісток носа, верхньої щелепи, кісток основи та склепіння черепа, вогнищевий крововилив під м`які мозкові оболонки;

б) закритої травми ти садна передньої поверхні шиї, поперечні переломи великих ріжків під`язикової кістки:

в) закритої травми тулуба: садна передньої поверхні грудей та живота, горизонтального перелому грудини, переломів 1-4-го правих, 1, 2, 5-го лівих ребер, розриву перикарда, розтрощення серця, забою та розриву легень, розтрощення селезінки, печінки: розривів лобкового та лівого клубово- крижового зчленування;

г) травм кінцівок: садна правого передпліччя, забито-рвана рана ділянки основи 3-го та 4-го пальців правої кисті, садна лівого плеча, садна лівого стегна, садна ділянки лівого колінного суглобу, садна та забита рана лівої гомілки, садна правого стегна, садна ділянки лівого колінного суглобу, садна ділянки зовнішнього верхнього квадранту правої сідниці.

Смерть ОСОБА_9 перебуває у прямому причинному зв`язку з виявленою у нього поєднаною травмою голови, шиї, тулуба та кінцівок у вигляді багатоуламкового перелому кісток обличчя, основи та склепіння черепа, вогнищевого крововиливу під м`які мозкові оболонки, перелому грудини, переломів 1-4-го правих 1, 2, 5-го лівих ребер, розриву передньої стінки перикарда, розтрощення серця, забою та розриву легень, розтрощення селезінки, печінки, розривів лобкового та лівого клубово-крижового зчленування, закритого перелому кісток правого передпліччя.

Дії водія автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , що не відповідали вимогам пунктів п. 1.5., п/п «б, д» п. 2.3., п.п.10.1., 16.13 зазначених Правил, знаходяться в причинно- наслідковому зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті водія ОСОБА_9 .

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений, ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та встановлені при судовому розгляді, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, зазначив, що жалкує про вчинене та виплатив усю майнову шкоду потерпілому, допомагав фінансово потерпілим. Щодо обставин події доповнив, що подія ДТП відбулась дуже раптово, після того як йому поступився вантажний автомобіль дорогою, здійснив виїзд на зустрічну полосу для маневру, та одразу відчув удар. Після ДТП побіг до потерпілого, тим часом дружина, яка була пасажиром його автомобілю, викликала швидку та поліцію. У вчиненому розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Крім іншого, в судовому засіданні було досліджено характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого, та докази щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, а саме: постанову про визнання речовими доказами та залучення речового доказу до кримінального провадження від 13.07.2022 року, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2022 року, акт № 22-3155 здачі-приймання висновку експерта № 22-3155 та акт попереднього розрахунку вартості до нього, акт № 22-3156 здачі-приймання висновку експерта № 22-3156 та акт попереднього розрахунку вартості до нього, акт № 22-3153 здачі-приймання висновку експерта № 22-3153 та акт попереднього розрахунку вартості до нього, акт № 22-3804 здачі-приймання висновку експерта № 22-3804 та акт попереднього розрахунку вартості до нього, вимога на ОСОБА_6 , копія паспорту та РНОКПП на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , свідоцтво про народження ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку КНП «Авангардівська амбулаторія» про перебування ОСОБА_11 на 20 тижні вагітності, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , довідку УПП в Одеській області від 22.07.2022 року № 8363/41/13/04/01-22 про відсутність даних щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, довідка філії ГСЦ МВС РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області від 28.0.2022 року № 31/15-2125 про відсутність відомостей про зареєстровані транспортні засоби за ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

За наслідками дослідження доказів та розгляду кримінального провадження, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 66 КК України, являються - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та готовність добровільно відшкодувати завдані збитки.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України - не встановлені.

Обвинувачений раніше не судимий, вчинив необережний злочин, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, готовий добровільно відшкодувати потерпілій завданий збиток, про що заявив в судовому засіданні.

Прокурор в судовому засідання просив призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі з додатковим покаранням у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України щодо основного покарання.

Представник потерпілої у судових дебатах просив не призначати ОСОБА_6 покарання пов`язане з позбавленням волі.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, а також те, що ОСОБА_6 , раніше до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався, з урахуванням особи ОСОБА_6 , позиції сторони потерпілої, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності із ст. 75 КК України, одночасно поклавши на нього обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає наступне.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Від сторони потерпілої ОСОБА_12 , яка також діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей, надійшов цивільний позов, який вона згодом уточнила, та просить стягнути з ОСОБА_6 на її користь: матеріальну шкоду у розмірі 110 000 грн., майнову шкоду у розмірі 50 469 грн., 500 000 грн. моральну шкоду, та по 500 000 грн. моральної шкоди на кожного з трьох дітей від шлюбу з потерпілим, а також просить стягнути з ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати годувальника - щомісячно, починаючи з 13.07.2022 р. та до досягнення кожного з дітей 23-річного віку, в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та судові витрати на правничу допомогу.

Позовна заява обґрунтована тим, що потерпіла понесла витрати на поховання чоловіка, смерть якого принесли страждання морального характеру всій сім`ї. На підтвердження витрат надала відповідні квитанції, чеки, акти, платіжні доручення.

Так, за змістом ч. 1 ст. 129 КПК суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно п. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а у разі якщо шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Згідно із п. 10 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода, крім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Так, згідно положень ч. 3 ст. 23 ЦК України, саме судом визначається розмір грошового відшкодування моральної шкоди залежно від визначених законом критеріїв.

Докази по справі свідчать про те, що наслідки злочину досягли великої глибини фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_12 та її трьох дітей, які втратили чоловіка та батька, дана подія абсолютно змінила їх звичайний образ життя.

Відповідно до статей 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнанні найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 зі змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, фізичних, психологічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При вирішенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує ступінь та обсяг моральних переживань у зв`язку з втратою батьками дітей; тяжкість вимушених змін у житті, наявність причинного зв`язку між вчиненим кримінальним правопорушенням і моральною шкодою, яка настала; порушення сімейних зв`язків, які поновити не можливо.

Суд погоджується з тим, що потерпілим - цивільним позивачам безумовно завдано моральну шкоду, оскільки життя потерпілих кардинально змінилося. Позивач втратила чоловіка та її діти втратили батька. Втрата рідного безумовно позначилася на загальному стані здоров`я, постійного почуття тривоги, моральних страждань, хвилювання.

Смерть чоловіка стала для ОСОБА_12 . невимовною втратою, крім іншого, на її утриманні залишилось троє доньок, які в наслідок смерті батька втратили годувальника, а отже окрім горя, діти втратили опору в житті, та впевненість у майбутньому, які міг забезпечити їх батько до, як мінімум, повноліття.

В постанові ВС від 28.01.2020 року у справі № 639/1910/19 (провадження № 51-4115км19) зроблено висновок про те, що суди, при визначенні розміру моральної шкоди, повинні враховувати майновий стан винного, його стан здоров`я та вжили всіх можливостей для справедливого вирішення цивільного позову. Крім того, суд повинен врахувати той факт, що злочин, за який обвинувачується ОСОБА_6 , за формою вини є необережним.

У зв`язку з наведеним, враховуючи наявність причинного зв`язку між вчиненим кримінальним правопорушенням і моральною шкодою, яка настала, характеру та обсягу страждань потерпілої та її дітей, керуючись положеннями ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням того, що ДТП скоєно з необережності, будь-яких обтяжуючих обставин судом не визначено, ОСОБА_6 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, повністю розкаявся та готовий відшкодовувати шкоду, тому суд вважає розумною та справедливою у даному випадку загальну суму моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню для потерпілих, визначити у розмірі 1 000 000 грн., тобто по 250 000 грн. на кожного близького члена сім`ї загиблого, що відповідатиме вимогам розумності та справедливості й не може вважатися сумою явно завищеною, надмірною або навпаки.

Щодо щомісячного стягнення на утримання дітей, то суд частково погоджується з доводами наведеними в позовній заяві, та виходячи з найкращого добробуту за забезпечення дітей, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні, мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також діти потерпілого, народжені після його смерті. Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1200 ЦК України особам, визначеним у п.п. 1-5 ч. 1 цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього саме працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають право на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегулюванні цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною 2 ст. 1195 ЦК України яка регулює подібні за змістом правовідносини передбачає, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Вданому випадку, потерпілий ОСОБА_9 на момент загибелі не був офіційно працевлаштований, що вказано у позовній заяві, та на його утриманні знаходилось троє доньок, таким чином, за аналогією закону має бути застосована ч. 2 ст. 1195 ЦК України, і розмір відшкодування має бути визначений виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, за вирахуванням відповідно до ч. 2 ст. 1200 ЦК України частки, яка припадала на нього самого, тобто чотири особи мали право на утримання із заробітку потерпілого, що у розмірі частин становить 1/4 мінімальної заробітної плати щомісячно.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (12.07.2022 року, день події ДТП) установлена у 2022 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень.

від 6 500 грн. становить =1 625 грн., яку слід стягнути за період з 12.07.2022 року по 30.09.2022 року.

від 6 700 грн. становить =1 675 грн., яку слід стягнути з 01.10.2022 року по 01.01.2024 року, оскільки згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлена у 2023 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі теж становила - 6 700 гривень.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлена у 2024 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 гривень, з 1 квітня - 8000 гривень.

від 7 100 грн. становить =1 775 грн., яку слід стягнути за період з 01.01.2024 року по 31.03.2024 року.

від 8 000 грн. становить =2 000 грн., яку слід стягнути за період з 01.04.2024 року по 31.12.2024 року.

Щодо часу, з якого слід стягнути з відповідача кошти на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, зважаючи на відсутність у чинному законодавстві, норми, яка регулює ці відносини, суд вважає правильним стягувати на кожну з дитину по 1 675 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2023 року (дата звернення до суду з відповідним позовом) до досягнення дитиною вісімнадцяти років, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України, визначено, що відшкодування відбувається учню або студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років, проте доказів перебування дітей на будь-якому виді навчання, до позову не надано.

Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом при вирішенні питання, щодо позовної заяви потерпілої до уваги беруться положення ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Документально підтвердженими витратами, які підлягають стягненню є:

- витрати на поховання та поминальний обід, що підтверджено квитанціями, у розмірі - 37 961,00 грн.;

- відповідно висновку експерта № 154-23 від 07.08.2023 року вартість матеріального збитку - 110 000 грн., та за складання висновку, відповідно квитанції про оплату - 5 000 грн.;

- витрати на залучення адвоката, що підтверджується наданими копією договору між адвоката та клієнтом, додатковою угодою до Договору та квитанцією - 40 000 грн.

Щодо вимоги про стягання з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 50 469 грн., то в цій частині суд відмовляє, оскільки вказана вимога не підтверджена належними доказами.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення експертиз відповідно до обвинувального акту становлять 9 816,04 грн., але документально стороною обвинувачення підтвердженні - 5 663,08 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Запобіжний захід не обирається.

Речових докази підлягають поверненню за належністю.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 371, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, ч. 2 ст. 286 КК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, а саме на проведення судових експертиз у сумі 5 663,08 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду у розмірі 115 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на правничу допомогу 40 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 250 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 - 250 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 - 250 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 - 250 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати годувальника, щомісячно, починаючи 12.07.2022 року по 30.09.2022 року з розрахунку - 1 625 грн. за місяць, а всього 4 875 грн., за період з 01.10.2022 року по 01.01.2024 року з розрахунку 1 675 грн., за місяць, а всього 25 125 грн., за період з 01.01.2024 року по 31.03.2024 року - з розрахунку 1 775 грн., за місяць, а всього 5 325 грн., за період з 01.04.2024 року по 31.12.2024 року з розрахунку по 2 000 грн., за місяць та до досягнення нею вісімнадцяти років, а саме до 16.08.2024 року. Розмір щомісячних платежів вираховується з мінімальної заробітної плати у діючому ЗУ «Про державний бюджет».

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати годувальника, щомісячно, починаючи 12.07.2022 року по 30.09.2022 року з розрахунку 1 625 грн., за місяць, а всього 4 875 грн., за період з 01.10.2022 року по 01.01.2024 року з розрахунку 1 675 грн., за місяць, а всього 25 125 грн., за період з 01.01.2024 року по 31.03.2024 року з розрахунку 1 775 грн., за місяць, а всього 5 325 грн., за період з 01.04.2024 року по 31.12.2024 року з розрахунку по 2 000 грн., за місяць та до досягнення нею вісімнадцяти років, а саме до 23.06.2026 року. Розмір щомісячних платежів вираховується з мінімальної заробітної плати у діючому ЗУ «Про державний бюджет».

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати годувальника, щомісячно, починаючи 12.07.2022 року по 30.09.2022 року з розрахунку 1 625 грн., за місяць, а всього 4 875 грн., за період з 01.10.2022 року по 01.01.2024 року з розрахунку 1 675 грн., за місяць, а всього 25 125 грн., за період з 01.01.2024 року по 31.03.2024 року з розрахунку 1 775 грн.,за місяць, а всього 5 325 грн., за період з 01.04.2024 року по 31.12.2024 року з розрахунку по 2 000 грн., за місяць та до досягнення нею вісімнадцяти років, а саме до 17.11.2036 року. Розмір щомісячних платежів вираховується з мінімальної заробітної плати у діючому ЗУ «Про державний бюджет».

В іншій частині позову відмовити.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2022 року по справі № 947/15293/22, провадження № 1-кс/947/6726/22 у вигляді арешту мотоциклу «HONDA CBR 600RR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_6 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 , виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 24.03.2009 року належить ОСОБА_15 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2022 року по справі № 947/15293/22, провадження № 1-кс/947/6727/22 у вигляді арешту автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного сірого кольору, VIN НОМЕР_8 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_9 , виданого Центром 5142 від 05.08.2017 року належить ОСОБА_16 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , яким фактично користується ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Речові докази: мотоцикл «HONDA CBR 600RR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_6 , автомобіль «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного сірого кольору, VIN НОМЕР_8 - повернути за належністю.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1