Справа № 308/6059/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2024 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю: прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , особи, щодо якої розглядається клопотання про застосування екстрадиційного арешту ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про визнання наявності підстав для подальшого тримання під вартою та продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відносно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
Із лопотання начальник відділу міжнародно-правового співробітництва Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 вбачається, що у провадженні правоохоронних органів Республіки Казахстан перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5
( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК Республіки Казахстан (шахрайство).
Постановою керівника СГ ОРППС СУ ДП м. Алмати
від 12.07.2021 року ОСОБА_5 визнано підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Казахстан (шахрайство).
Постановою Спеціалізованого міжрайонного слідчого суду м. Алмати
від 15.07.2021 року стосовно ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з ухиленням ОСОБА_5 від правоохоронних органів 12.07.2021 року його оголошено у міждержавний розшук і у подальшому 17.08.2021 року у міжнародний розшук.
За даними Генерального секретаріату Інтерполу громадянин Республіки Казахстан Atanov Sergey, станом на 12.11.2023 року значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК Республіки Казахстан (шахрайство).
12.11.2023 року в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області затримано громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, район Куйбишевський Узбецька PCP, тимчасово проживаючого в Україні за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.11.2023 року стосовно затриманого у порядку ст.583 КПК України застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Казахстан.
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Казахстан про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК Республіки Казахстан.
13.12.2023 року Офісом Генерального прокурора до Закарпатської обласної прокуратури надано завірену копію запиту казахської сторони, оформлену належним чином згідно вимог Договору між Україною та Республікою ОСОБА_9 про екстрадицію 2018 року, та відповідно до ст. 587 КПК України доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі вказаної особи до Республіки Казахстан.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2023 року стосовно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Республіки Казахстан. Строк дії ухвали встановлено до 17.02.2024 року.
Відповідно наданих документів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується правоохоронними органами Республіки Казахстан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 190 КК Республіки Казахстан.
Так, у період з 2017 по 2019 роки ОСОБА_5 , вступивши у злочинну змову з невстановленими слідством особами, зареєструвавши в органах юстиції афілійовані компанії, перебуваючи на території м. Алмати, вчинив низку тяжких злочинів проти власності шляхом обману та зловживання довірою.
У вересні 2017 року ОСОБА_5 під приводом продажу квартири у будинку, що забудовується, заволодів спецтехнікою, що належить ОСОБА_10 на загальну суму 67 666 700 теньге.
Продовжуючи свої злочинні діяння, ОСОБА_5 , діючи у групі осіб за попередньою змовою, у березні 2018 року шляхом обману та зловживання довірою, під приводом обміну на квартиру у будинку, що будується, заволодів спецтехнікою (бетоновоз САМС 2008 р.в.), що належить ОСОБА_11 .
Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_5 у період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року шляхом обману та зловживання довірою, перебуваючи в офісі ТОВ «КазЦентрСнаб», розташованого у АДРЕСА_2 , у кабінеті директора даної компанії ОСОБА_12 , під приводом продажу квартири у будинку, що забудовується, заволодів будівельними матеріалами (металоконструкціями) на загальну суму 28 000 000 теньге.
Крім того, на початку лютого 2019 року ОСОБА_5 , під приводом продажу квартири у будинку, що будується, заволодів будівельними матеріалами (металоконструкціями) на загальну суму 25 000 000 теньге, які належали директору ТОВ «Азія Метал груп» ОСОБА_13 .
Надалі, продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 15.08.2019, перебуваючи на перетині АДРЕСА_3 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_14 , під приводом продажу квартири у будинку, що будується, заволодів грошовими коштами у сумі 19 50 000 теньге.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи у складі групи осіб за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, неодноразово здійснив шахрайство, тобто розкрадання чужого майна чи придбання права на чуже майно шляхом обману та зловживання довірою в особливо великому розмірі, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 п. 2 ст. 190 КК Республіки Казахстан.
Інкриміновані ОСОБА_5 правопорушення за законодавством Україн кваліфікуються за ч. 5 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільк передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року.
Передбачені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини не закінчилися.
Запити інших держав про видачу ОСОБА_5 не надходили.
Згідно даних Державної міграційної служби України ОСОБА_5 до територіальних органів ДМС України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався; статус біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував; зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку місця проживання не значиться; з питань набуття громадянства України в установленому порядку не звертався; підстав вважати його громадянином України немає.
Відповідно до інформації, наданої Управлінням СБУ в Закарпатській області, відомості відносно переслідування ОСОБА_5 на території іноземних держав за релігійними та політичними поглядами за участь у відповідних групах, а також щодо перебування останнього у складі добровільних батальйонів, які брали участь у захисті незалежності та територіальної цілісності України, відсутні.
Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення стосовно ОСОБА_5 у зв`язку із правопорушенням, за яке вимагається його видача, та не ухвалювали рішення не порушувати чи припиняти переслідування у зв`язку із цим самим правопорушенням.
Діяння, за які запитується видача, не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.
Згідно даних Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9», за результатами медичного огляду і наявної супровідної документації стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний, протипоказання до етапування за станом здоров`я відсутні.
Крім того, відповідно до наданої Міністерством оборони України інформації, громадянин Республіки Казахстан ОСОБА_5 військову службу у Збройних Силах України не проходив та не проходить.
На території України ОСОБА_5 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягується.
На даний час ОСОБА_5 утримується у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9).
Закарпатською обласною прокуратурою завершено екстрадиційну перевірку щодо громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , за її результатами складено висновок та відповідно до ч. З ст. 587 КПК України матеріалами перевірки скеровано до Офісу Генерального прокурора для прийняття рішення щодо його видачі до компетентного органу Республіки Казахстан.
16.02.2024 року Генеральним прокурором винесено постанову про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 до Республіки Казахстан для притягнення до кримінальної відповідальності.
Вказану постанову у відповідності до ст. 590 КПК України 27.02.2024 на українській та російській мові вручено ОСОБА_5 .
Адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , вказану постанову Генерального прокурора про видачу особи (екстрадицію) в порядку ст. 591 КПК України 08.03.2024 оскаржено до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2024року у задоволенні скарги адвоката - відмовлено. Вказане рішення суду 24.03.2024 оскаржено захисником ОСОБА_5 до Закарпатського апеляційного суду. Судовий розгляд зазначеної вище скарги призначено на 30.04.2024року.
Крім цього, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2024року визнано наявність підстав для подальшого тримання громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 під вартою та продовжено застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачі компетентним органам Республіки Казахстан. Строк дії ухвали встановлено до 12.04.2024року включно.
Вказане судове рішення оскаржено адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 до Закарпатського апеляційного суду.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02.04.2024року вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2024року, без змін.
Водночас встановлено, що правовідносини між Україною та Республікою Казахстан врегульовані Договором між Україною та Республікою Казахстан про екстрадицію 2018 року.
Враховуючи викладене вище , а також з огляду на закінчення 12.04.2024 строку діючого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), з метою перевірки наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою або його звільнення, прокурор у клопотанні просить визнати наявність підстав для подальшого тримання громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) та фактичну передачу компетентним органам Республіки Казахстан. Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_5 у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав та мотивів наведених у ньому.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив у задоволенні такого відмовити. Зазначив, що клопотання є не необґрунтованим та безпідставним, не містить посилання на ризики, визначені ст. 177 КПК України, а також наголосив на відсутність доводів того, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .. Просив врахувати, що останній має постійне місце проживання в м. Києві.
У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зазначив, що проти нього в Казахстані відбувається переслідування, через його політичні погляди і перебування в Казахстані є небезпечним для його життя та здоров`я.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Вказане кримінальне правопорушення передбачає допустимість застосування покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з довічним позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю або без такого, тобто за правилами ч. 4 ст. 11 Кримінального-процесуального кодексу Республіки Казахстан від 03.07.2014 №226-V ЗРК є тяжким злочином.
Кваліфікація дій ОСОБА_5 у відповідності до національного законодавства України кореспондує приписам ч. 5 ст. 190 КК України.
Отже, інкриміновані ОСОБА_5 діяння є екстрадиційними.
Згідно з довідкою б/н та б/д, складеною слідчим ВРЗПВСУ ДП м. Алмати ОСОБА_15 , строки притягнення ОСОБА_5 до відповідальності спливають 17.12.2032 року.
Згідно копії постанови керівника СД ОРППС СУ ДП м. Алмати від 17.08.2021 року ОСОБА_5 оголошений в міжнародний розшук.
Постановою слідчого судді Спеціалізованого міжрайонного слідчого суду м. Алмати від 15.07.2021 року по справі №7595-21-00-2-3м/6271 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого визначено обчислювати з дня його затримання.
12.11.2023 року у порядку ст. ст. 208, 582 КПК України слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області затримано громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, район Куйбишевський Узбецька РСР, тимчасово проживаючого в Україні за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.11.2023 стосовно затриманого у порядку ст.583 КПК України застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Казахстан.
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Казахстан про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК Республіки Казахстан.
13.12.2023 року Офісом Генерального прокурора до Закарпатської обласної прокуратури надано завірену копію запиту казахської сторони, оформлену належним чином згідно вимог Договору між Україною та Республікою Казахстан про екстрадицію 2018 року, та відповідно до ст. 587 КПК України доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі вказаної особи до Республіки Казахстан.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2023 застосовано до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Казахстан.
У зв`язку із закінченням строку тримання ОСОБА_5 під вартою, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2024 року було визнано підстави для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Казахстан, але не більше ніж 60 днів, тобто до 12 квітня 2024 року включно.
Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за скоєння правопорушення.
Згідно з ст. 12 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, ратифікованої із заявами і застереженнями Законом України № 43/98-ВР (43/98-ВР) від 16.01.98, запит, інші шляхи передачі запитів можуть бути встановлені за прямою згодою між двома або декількома Сторонами відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони.
Відповідно до ст. 56 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року», договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини в цивільних, сімейних і кримінальних справах» передбачається, що особа, яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.
Відповідно до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Статтею 5 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Відповідно до ст. 60 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, після одержання вимоги запитувана Договірна Сторона негайно вживає заходи до взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видача не може бути здійснена.
Вищезазначені міжнародні договори не денонсовані.
Згідно з ст. 63 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, розрив дипломатичних або консульських відносин між учасниками договору не впливає на правові відносини, встановлені між ними договором, за винятком випадків, коли наявність дипломатичних або консульських відносин потрібна для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 541 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Згідно з ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Частинами 1, 2 ст. 587 КПК України передбачено, що екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою. Екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
У постанові Пленуму Верховного суду України № 16 від 08.10.2004 року «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією» роз`яснено, що місцеві суди на виконання Європейської конвенції та аналогічних положень інших міжнародних договорів України приймають до свого провадження і розглядають по суті подання прокурорів або погоджені з ними подання органів, котрі виконують запити інших держав про видачу, тимчасовий арешт осіб з метою їх доставки під вартою до компетентного органу держави, що надсилає запит, на термін, встановлений Європейською конвенцією або іншим міжнародним договором.
Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Статтею 10 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» передбачено, що рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у тому числі стосовно перебуваючих з ним на території України неповнолітніх дітей (членів сім`ї заявника або таких, які знаходяться під його опікою чи піклуванням), внесених до анкети заявника, на визнання яких біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, є письмова згода заявника, висловлена в анкеті чи заяві, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, протягом місяця з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку. Строк прийняття рішення може бути продовжено керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, але не більш як до трьох місяців.
01.02.2024 року Закарпатською обласною прокуратурою завершено екстрадиційну перевірку щодо громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , за її результатами складено висновок та відповідно до ч. 3 ст. 587 КПК України матеріалами перевірки скеровано до Офісу Генерального прокурора для прийняття рішення щодо його видачі до компетентного органу Республіки Казахстан.
Згідно з ч. 1 ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави.
Таким чином, слідчий суддя констатує, що на час розгляду клопотання , рішення про видачу Республіки Казахстан ОСОБА_5 , центральним органом України не прийняте. Фактична передача даного громадянина компетентним органам Республіки Казахстан не відбулась, а отже, є необхідність у продовженні застосування до нього екстрадиційного арешту для здійснення фактичної передачі ОСОБА_5 компетентним органам Республіки Казахстан.
Поряд з цим, відповідно до приписів ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею враховується: наявність відомостей про те, що ОСОБА_5 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 п.2 ст. 190 КК Республіки Казахстан; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його засудження, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення за ч. 4 п.2 ст. 190 КК Республіки Казахстан відповідає ч. 4 ст. 190 КК України, санкція за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто, злочин є екстрадицій ним.
Також слідчий суддя, під час розгляду поданого клопотання приймає до уваги вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , щодо якого у слідчого судді відсутня інформація про наявність тяжких захворювань чи інвалідності. Даних про те, що ОСОБА_5 не може утримуватись в ДУ «Закарпатська УВП (№ 9) слідчому судді не надано.
З огляду на викладене вище , слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для подальшого утримання ОСОБА_5 під вартою та продовження строку екстрадиційного арешту до здійснення фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Казахстан, і даний захід є єдиним запобіжним заходом, достатнім для запобігання усіх можливих ризиків уникнення кримінальної відповідальності.
Будь-яких інших доводів на спростування вказаних висновків слідчому судді надано не було.
З урахуванням наведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, ст.ст. 369-372, 573 - 587 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Визнати наявність підстав для подальшого тримання громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) та фактичної передачі компетентним органам Республіки Казахстан, але не більше ніж 60 днів, тобто до 24 травня 2024 року включно.
Упродовж екстрадиційного арешту утримувати громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».
Встановити строк дії ухвали до 24 травня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.
Повний текст ухвали буде проголошений 16.04.2024 року о 16 год. 00 хв.
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1