Справа №: 343/1781/17
Провадження №: 1-кп/343/42/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Долина Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0004082 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Архангельськ Російської Федерації, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

за участю: прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_13 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_14 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурор підтримав обвинувачення щодо ОСОБА_6 такого змісту:

25 вересня 2015 року о 11:45 години в акушерсько-гінекологічне відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , поступила на стаціонарне лікування ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з діагнозом: вагітність І, 39-40 т.в., прееклампсія легкого ступеня. Вагітна ОСОБА_15 сумісно оглянута лікарем ординатором акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_16 та завідуючим акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_17 29 вересня 2015 року о 09:00 годин у ході огляду встановлено діагноз: вагітність І, 40 тижнів, дистрес плоду, прееклампсія легкого ступеня. Після огляду ОСОБА_17 та ОСОБА_16 прийняли спільне рішення про проведення кесаревого розтину в умовах операційної гінекогологічного відділення. Для проведення кесаревого розтину 29 травня 2015 року о 15:51 годині ОСОБА_15 переведено в операційну гінекологічного відділення. Операцію кесарів розтин проведено хірургом ОСОБА_17 , асистентом ОСОБА_18 , лікарем анестезіологом-реаніматологом ОСОБА_19 . В результаті операції народжено доношену дівчинку.

Надалі 29 вересня 2015 року о 15:51 годин у приміщенні акушерського відділення Долинської ЦРЛ, що по АДРЕСА_2 , по закінченні пологів у ОСОБА_15 , які відбувались оперативним шляхом - операцією кесарів розтин, що була нестандартною та, згідно з Клінічним протоколом "Акушерські кровотечі", затвердженим наказом МОЗ України № 676 від 31.12.2004 "Про затвердження клінічних протоколів з акушерства та гінекологічної допомоги", відноситься до етіологічних чинників гіпотонічних післяопераційних кровотеч та ризику виникнення ДВЗ-синдрому в акушерстві, породілля була переведена в післяопераційну палату гінекологічного відділення вказаного медичного закладу.

ОСОБА_6 , займаючи посаду лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення Долинської центральної районної лікарні згідно з наказом № 63 від 31.03.1981, будучи медичним працівником першої кваліфікаційної категорії за спеціальністю "акушерство та гінекологія", тобто будучи, відповідно до ст. 74 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992, медичним працівником зі спеціальною освітою, а також маючи відповідно до своєї посадової інструкції № 1760, затвердженої головним лікарем Долинської РЦЛ, обов`язки по організації чи самостійному проведенню лікування, лікарських маніпуляцій, кваліфікованому і своєчасному виконанню наказів, розпоряджень, нормативно-правових актів по своїй професійній діяльності, згідно з п. "а" ч. 1 ст. 78 Основ законодавства України про охорону здоров`я, зобов`язана надавати своєчасну та кваліфіковану медичну та лікарську допомогу.

Лікар ОСОБА_6 у період часу з 16:00 години 29 вересня 2015 року по 08:00 години 30 вересня 2015 року перебувала на чергуванні у вказаному відділенні, згідно з вимогами наказу МОЗ України № 624 від 03.11.2008 "Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15 грудня 2003 року № 582 "Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги" та посадових інструкцій, повинна була у ранньому післяопераційному періоді здійснювати огляд і обстеження породіллі протягом перших двох годин - кожні 15 хвилин та протягом третьої години - кожні 30 хвилин, та в наступний період ретельно документувати крововтрату, однак здійснювала такі огляди пацієнтки ОСОБА_15 несвоєчасно й без дотримання такого графіку спостережень, що у свою чергу призвело до того, що кровотеча в ранньому післяпологовому періоді виявлена не вчасно.

Крім цього, ОСОБА_6 під час свого чергування не оцінила об`єм крововтрати, яка складала більше 1.5 % від маси тіла породіллі, відповідно до клінічного протоколу "Геморагічний шок в акушерстві", затвердженого наказом МОЗ України № 782 від 29.12.2005 "Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги», так як маткову кровотечу в породіллі було діагностовано лише 30 вересня 2015 року о 08:05 годин, що в той час вже потребувало оперативної зупинки кровотечі та якісного складу і об`єму інфузійно-трансфузійної терапії, через втрату крові породіллею, несвоєчасно повідомила про ускладнення в стані породіллі керівництво, не викликала лікарів, які володіють повним об`ємом і технікою оперативної зупинки кровотечі, що призвело до того, що подальша медична допомога надавалася несвоєчасно, неналежно та була неадекватною.

Подальші реанімаційні заходи щодо покращення життєвих показників хворої ОСОБА_15 не дали результату, внаслідок масивної гіпотонічної маткової кровотечі в ранньому післяпологовому періоді, що призвела до гемарогічного шоку, який супроводжувався ДВЗ-синдромом та викликали поліорганну недостатність у пацієнтки ОСОБА_15 . Остання о 21:30 годині померла у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Обласного перинатального центру в АДРЕСА_3 .

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала. Показала, що вагітна ОСОБА_15 , учениця 11 класу, була взята на облік на 11-12 тижні вагітності. 07 травня 2015 року вона була направлена на стаціонарне лікування з діагнозом ГРВІ. Її лікуючим лікарем був ОСОБА_17 . Загальна кількість днів лікування 22 дні. Фактично на стаціонарі вона знаходилась 3-4 дні. Всі аналізи були фіктивними, у лабораторних журналах вони відсутні. У червні дівчина перебувала в Італії, далі "пішла в декрет". 25 вересня 2015 року вона поступила з діагнозом гестоз. Був проведений спільний огляд завідувачем відділу та ОСОБА_16 ОСОБА_20 при поступленні був 101. 26 вересня 2015 року їй двічі на день записували кардіограму плода. Записана патологічна екстрена оцінка - сумнівний стан плоду. Вона не знає, чи був загрозливий стан породіллі, оскільки вона її не вела. 28 вересня 2015 року був огляд. 29 вересня 2015 року о 09 годині ОСОБА_15 була оглянута завідувачем відділення. У лікування було додано необхідність провести біопрофіль (УЗД), крім кардіограми. Біопрофіль було проведено біля 15 години. Проведене дослідження показало, що потрібне термінове плодорозрішення (роди). Породілля була неповнолітня, вона двічі лежала на стаціонарі, однак всупереч наказу МОЗ, її не направили на родорозрішення в обласний перинатальний центр, хоча для цього, крім віку, були і всі медичні показники. Крім того, незважаючи на вік та медичні показання, вагітна ОСОБА_15 не проходила відповідну медичні обстеження, не перебувала під наглядом лікарів, а значний період вагітності перебувала в Італії, без відповідного медичного спостереження, а відтак її стан не був оцінений належним чином та своєчасно не діагностовано розвиток у неї гестозу, на що вказував підвищений тиск, стан її печінки, гемоглобін та інші результати аналізів. Комісія Департаменту вважає, що не було показань для кесаревого розтину, тобто екстренному родорозрішенню, оскільки серце дитини було в нормі. Кесарів розтин було проведено ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Вона після його проведення чергувала, однак про роди її ніхто не попереджав. У відділі була важка хвора ОСОБА_21 . О 18 годині останній був введений наркотичний препарат, тому вона ( ОСОБА_6 ) була поряд з цією хворою, після чого перейшла в роддом. Медсестра повідомила їй, що є прооперована породілля. Тобто, про кесарів розтин вона дізналася біля 18:10 год. Вона відразу оглянула ОСОБА_15 ОСОБА_22 вів спостереження. Є записані щоденники анестезіолога Бойдуника, далі - її. Після 18:20 години було помічено підсилення кров`яних виділень, тобто частота крапель частішала. Кровотеча була виявлена акушеркою, яка їй і повідомила про неї. Заміну пеленок проводить акушерка і залишає їх біля ліжка. Вона призначила крапельницю і зобов`язала медичних працівників змінювати пеленки, щоб можна було спостерігати за виділеннями. Кровотечі як такої не було. Породілля кровила, але не багато. Очевидно це було незначне незгортання крові внаслідок гестозу, з яким вона поступила. ОСОБА_23 прокапали фізрозчин, також призначено окситоцин. Призначення робила вона особисто. Вона завжди перебувала з жінкою, що 15-20 хвилин дивилася до неї, оглядала. Перші години за нею ще спостерігав анестезіолог. А потім догляд здійсювала тільки вона. До 20 год вона без перестанку заходила до жінки. І так робила до тих пір, поки вона кровила. О 20 год вона перестала кровити, тому вона (обвинувачена) вже так часто до неї не заходила. ОСОБА_24 залишалась на одній пеленці. Все, що було введено, залишалося в палаті, щоб можна було проконтролювати кількість введених ліків. Згодом були введені ще два препарати для скорочення матки. Потім прийшла друга акушерка, з якою вони продовжили введення ліків. Після введення транексанової кислоти (препарат, який застосовується при порушенні згортання крові), кровотеча практично припинилася. Було використано чотири пеленки і поставлена п`ята. Вони переважили їх. Загальна кровотеча складала 400 мл. Вся крововтрата була зафіксована. Вона особисто з акушеркою переважувала пеленки, тому покази крововтрати були точні. До 20 год було 4 пеленки. Під час операції кровотеча складала біля 500-550 мл (норма крововтрати під час операції від 300 до 500), але зважування не проводилося, оскільки зі свідчень медичних працівників крововтрата була незначною, тобто записи були приблизними, що є порушенням наказу МОЗ. Кровотеча в межах 400 грам після операції була в межах допустимої норми, але верхня межа. О 20:15 вона повідомила про ситуацію заввідділення ОСОБА_17 , пропонувала йому самостійно оглянути пацієнтку з метою перевірки її стану, однак останній вказав, що він за межами району, та рекомендував, які препарати слід додатково ввести. Повторно вона до нього не телефонувала, потреби в цьому не було, стан породіллі був задовільний: кров`яних виділень не було, тільки незначні післяопераційні виділення, які не потребували навіть заміни пеленки, оскільки вона залишалась сухою. До ОСОБА_17 вона телефонувала, щоб повідомити, що післяопераційна хвора покровила, доповісти про її стан завідувача відділенням, а не за допомогою чи у зв`язку з незадовільним станом породіллі. Тим більше, оскільки він оперував ОСОБА_24 , був її лікуючим лікарем, тому він мав бути повідомлений про її стан. О 21 годині нею була викликана лаборантка. О 22:30 год вона взяла аналізи. ОСОБА_20 у ОСОБА_15 був 91. Все було майже в нормі, тобто свідчило, що загрози життю немає. Вона залишила акушерку біля крапельниці спостерігати за прооперованою, а від усіх інших обов`язків її звільнили. Сама ж перебувала у кабінеті навпроти і відлучалася тільки до інших пацієнтів. Тому твердження потерпілої ОСОБА_11 про те, що вона вперше зайшла в палату до ОСОБА_24 тільки о 21 год та була ще там о 1 год не відповідає дійсності. Оскільки біля 20:15 год вона вже доповідала ОСОБА_17 про проведені маніпуляції, результати аналізів та стан жінки, а жодних препаратів без її призначення ніхто б не вводив. Таблетки ОСОБА_25 вводили біля 18 год. Вона робила масаж матки. Матка була щільна, скорочена, але підкровлювала, тому зобов`язала ввести препарати. Пеленки змінювали і збирали, оскільки їй потрібно було визначити загальну крововтрату до зупинки кровотечі. Збирали і бутилки від ліків, щоб підрахувати кількість введених препаратів. Її огляд полягає в тому, щоб подивитися чи скорочена матка, дати призначення, а молодший персонал їх виконує. Черговий лікар один, а хворих багато. На першому поверсі було біля 12, у гінекології - 15. Тому вона фізично не могла бути біля всіх одночасно. По мірі можливості вона була біля тих хворих, кому це було необхідно. Так, близько 1-ї год вона заходила до ОСОБА_26 палаті перебувала акушерка і бабуся. З 1:30 год її викликали в гінекологічне відділення, де вона вводила хворій наркотичне обезболююче, потім проводила амбулаторні дослідження. Тоді на роди поступила ОСОБА_21 , у якої були стрімкі пологи, які вона приймала. Орієнтовно з 03:00 до 07:30 вона перебувала в родзалі. Зміну ніхто не передає. Вона на чергуванні є для ургентної допомоги, якщо якісь ускладнення, пологи - її викликають. У кожному відділі є стаціонарний телефон, по ньому і викликають. Чергова акушерка завжди знає, де перебуває лікар. Роди вона приймала на першому поверсі, щоб не заважати ОСОБА_15 . Проте акушерка приходила до останньої майже що пів години і повідомляла її про стан неповнолітньої породіллі, яка почувалася нормально, була активна. Майже до 3:30 год їй проводилося крапання, введення ліків. До 8 години 30.09.2015 загальна кровотеча з урахуванням операції складала 900-950 мл. Норма кровотечі, згідно з наказом МОЗ № 205, - 750-900 мл. Кровотеча масивна, коли втрати протягом 20 хвилин. Крововтрата під час її чергування була в межах фізіологічної. Підстав для переливання крові не було. До ранку кровотеча припинилася, жінка залишилася на одній пеленці. Тобто, коли ще навіть не діагностували, що була кровотеча, як уже проводилося крапання.

Під кінець чергування, зранку вона була на першому поверсі. Приїхав ОСОБА_17 на роботу, якого вона вкотре просила оглянути пацієнтку. Зранку гемоглобін у ОСОБА_15 був 85, а потім піднявся до 96, тобто відновився. О 8 год 30.09.2015 передала пацієнтку в нормальному стані: остання годувала дитину, розчісувалась, просила привезти їсти. Кожного ранку у них проходить п`ятихвилинка. Про стан пацієнтки вона доповіла на ній, хоча ОСОБА_17 знав про нього ще біля 20 год напередодні.

Після 8 години 30.09.2015 її вже практично не було, що відбувалося далі, знає зі слів медперсоналу. З цього часу породілля біля 2,5 годин перебувала під наглядом заввідділлу ОСОБА_17 . Згідно з його пояснюючими записками, з породіллею було все добре, матка скорочена.

При вагінальному дослідженні ОСОБА_16 виявлено 150 мл крові, а згідно показів на слідстві - зафіксовано інші дані. Консілярних оглядів зранку, про які зазначено в історії пологів, проведено не було. Те, що видалиди згустки, свідчить, що згортання крові було добре. При дуже доброму скороченні матки ОСОБА_17 вирішив ще ввести 4 таблетки Міролюту. Однак такий препарат повторно вводять по спливу 36 годин. Такий час ще не минув. Після повторного введення міролюту ОСОБА_17 у хворої почався озноб, піднялася температура. Вирішили ввести ще еротроцитарну масу. Однак ОСОБА_24 після неї відразу стало погано. ОСОБА_17 біля неї не був. Йому зателефонували і він пішов. Зупинили крапання і дали правильне лікування. Після цього ОСОБА_17 зателефонував на санавіацію.

Ввважає, що після того як ОСОБА_15 померла, були підроблені аналізи крові (гемоглобін -70), фіктивно зроблені спільні огляди. Комісією були використані фіктивні аналізи, хоча були вилучені і лабораторні журнали, але їх ніхно не брав до уваги.

Діагноз постгеморогічний шок ніким не ставився. Потерпілу не можла було рухати. Транспортування з "хелпсиндромом", з "незакінченою кровотечею", перший день після операції, з перенесеним шоком після трансфузії заборонено. Хто прийняв рішення про транспортування з підозрою "хелпсиндром" не відомо. Також не вирішувалося питання про виклик бригади до себе для оперативного втручання чи лікування, консультант з області не супроводжував хвору, хоча повинен був, якщо прийняв рішення про її транспортування. Після закінчення її зміни ОСОБА_27 була ще 2,5 год під спостереженням ОСОБА_17 , завідувача відділення, а потім ще 3,5 год під спостереженням обласного спеціаліста. Геморалогічний шок не був виставлений, бо його не було. Протоколом № 205 визначено, коли кровотеча вважається масивною. У ОСОБА_27 були великі спайки на печінці. Коли доїжджали до області, настав гемоліз, тобто особа була позбавлена великої частини крові без кровотечі, а саме внаслідок розчеплення еритроцитів. Дорога була дуже складною. Її привезли в ОПЦ важкою. Всі були зосереджені на кровотечі і ніхто не поставив діагноз HELLP-синдром. Якби його діагностували і лікували, жінку б удалося врятувати. Тобто, в сукупності такі обставини призвели до смерті потерпілої: не було своєчасно діагностовано гестоз, вагітна не проходила відповідних обстежень, на декілька місяців виїхала за межі України та взагалі не була під медичним спостереженням; були відсутні покази для кесаревого розтину; завідувач не приїхав та не виконав свій лікарський обов`язок; наявність гестозу; стан жінки був недообстежений та недооцінений, а гестоз дає дуже недобрі наслідки; не правильно застосовано препарат ОСОБА_25 ; переливання без показань для цього Р-маси; фіктивні комісійні огляди; були протипокази для транспортування, а також не встановлено причин значного перевищення кількості ексудату у плевральній порожнині справа, так як на паталогоанатомічне дослідження тіло доставлене без введених ОСОБА_28 . Саме це послужило причиною наслідків, які настали. Своєї провини в цьому не вбачає.

Просила виправдати її, так як її вини у смерті ОСОБА_15 немає, саме вона здійснила всі призначення та вжила всіх заходів з метою припинення кровотечі в останньої, яка була в межах допустимої норми, після чого її стан був задовільним. До інші чинників, які спровокували смерть потерпілої, вона причетна не була.

Потерпіла ОСОБА_11 показала, що 21.09.2015 вона приїхала в м. Долина на пологи своєї онуки. 25 вересня 2015 року лікуючий лікар направив внучку в лікарню, оскільки в неї був високий тиск. ОСОБА_15 почувалася добре. 29 вересня 2015 року ОСОБА_27 зателефонувала, щоб вона прийшла, оскільки їй повідомили, що погано прослуховуються рухи дитини, потрібне термінове УЗД. Його зробили біля 16 години. За його результатами сказали, що серцебиття дитини не чути, тому потрібно проводити кесарів розтин. Операція пройшла добре, від наркозу вона відійшла нормально. Біля неї спочатку був анастезіолог. Тоді вона виявила у ОСОБА_27 кровотечу, про що сказала медперсоналу. Біля 20 години прийшла акушерка ОСОБА_29 та змінила пеленку. Через пів години пеленку знову змінили, оскільки вона знову була в крові. Використані пеленки вони забирали. Біля 21:30 їй сказали привезти ще пеленок. Тоді ОСОБА_27 зробили ОСОБА_30 на згортання крові та сказали, що все добре. Потім почали капати плазму. ОСОБА_6 пропальпувала їй живіт та дала дві таблетки для згортання крові. Біля 1 години вона ще раз приходила та призначила ще дві таблетки. Біля 3 години онука заснула. ОСОБА_29 була майже постійно біля внучки, востаннє вона приходила о 7 год. Біля ОСОБА_27 залишили пеленки, які замінили вранці. Сечі не було, що свідчило про те, що нирки не працювали. Зранку ОСОБА_31 , виявили згустки крові всередині. Онуці принесли дитину, але їй стало погано і вона почала втрачати свідомість, мабуть від втрати крові. О 8 годині ранку прийшов ОСОБА_17 , був схвильований і сказав, що потрібно пацієнтці вливати кров. Як тільки розпочали вливати кров, ОСОБА_27 почало сильно кидати, що вона аж змушена була лягати на неї. ОСОБА_17 сказав негайно витягати голку і в ту саму систему почали вливали рідину. Далі вона була майже без свідомості. Біля 9 години вказали, що потрібно викликати професора. Він приїхав біля 12 години. Тоді її на носилках винесли та повезли в обласний перинатальний центр. Вона не їхала з ними, а ввечері їй повідомили, що ОСОБА_27 померла. В подальші судові засідання потерпіла не з`являлася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд кримінального провадження за її відсутності, оскільки вона виїжджає за кордон (т. 1 а.п. 122).

Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що її донька ОСОБА_15 на 10-11 тижні вагітності повідомила їй про її стан та стала на облік. На 18-19 тижні вагітності вона мала простуду, тому перебувала на стаціонарному лікуванні. Її лікуючим лікарем був ОСОБА_17 . Відхилень під час вагітності не було. При наступному огляді було виявлено, що в неї підвищений тиск, тому її знову скерували на стаціонар. Від тиску вона приймала відповідні препарати. Перед пологами їй було проведено УЗД, під час якого рухи дитини не прослуховувалися. ОСОБА_17 повідомив, що слід оперувати. Все пройшло добре. Народилася здорова дівчинка. Вона була з донькою у пологовому будинку до 19 години. Біля неї також був анастезіолог. Приходила і педіатр, акушер ОСОБА_32 та пребувала в палаті ОСОБА_29 Тоді вона поїхала додому. Біля 21 год їй зателефонувала її мама ОСОБА_11 , яка попросила привезти ще пеленок, бо ОСОБА_27 кровить. Потім вона дзвонила їй вже о 8 годині ранку та повідомила, що ОСОБА_27 погано, щоб вона взяла їй змінну нічну сорочку, бо її вся в крові. Біля 08:30 вона приїхала в лікарню. ОСОБА_33 їй повідомила, що її дочка кровила цілу ніч. ОСОБА_27 була обкладена бутиками, нічого не говорила, а тільки махала головою. Всі метушилися, але їй нічого не пояснювали. Тоді її у кабінет покликав ОСОБА_17 і сказав, що ОСОБА_27 потрібно везти у м. Івано-Франківськ для переливання крові, оскільки в неї є згустки. Біля 14 години приїхав реанімобіль і вони поїхали в область. Біля 17 години вони приїхали на місце. Дорога була важкою, оскільки проводилися ремонтні роботи. У перинатальний центр їх не пустили. Через 1,5 години до них вийшов лікар та повідомив, що ОСОБА_27 у важкому стані. Тоді медсестра принесла список ліків, які слід було придбати. Серед них були і сечогінні. Згодом вийшов ОСОБА_34 з іншими лікарями, які повідомили, що в животі є рідина. Вони не можуть зрозуміти, чому в неї такий важкий стан, коли у виписці вказано, що кровотрата була тільки 900 грам. Вони запитали, чи можна буде забрати матку при потребі, на що вони дали згоду. Лікарі проводили пряме переливання крові. Після операції ОСОБА_34 повідомив, що матка в нормі, її не видалили. Але органи відмовили. Її було підключено до апарату штучного дихання. Сказали, що її стан поганий, відмовила нирка, якщо вона виживе, то залишиться інвалідом. Померла вона від крововтрати, про що вказано у висновку експертизи. Після дослідження всіх доказів та ознайомлення з висновком експертизи, проведеної за ухвалою суду, потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання на неодноразові виклики не з`явивлялася, по телефону повідомила, що перебуває за межами України, та подала заяву про проведення судового засідання у її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що вони з ОСОБА_15 зустрічались. Згодом їм стало відомо, що вона вагітна. Про це вони розповіли батькам і ті дали дозвіл на одруження. ОСОБА_27 під час вагітності проходила всі обстеження, все було добре. Вона перебувала на стаціональному лікуванні, оскільки мала проблеми з тиском. На останньмоу УЗД їм повідомили, що не чути рухів дитини, шия обвита пуповиною, тому прийняли рішення провести кесарив розтин. Він приїхав в пологовий будинок після операції біля 17 години та був там до 19 години. У палаті була мама та бабуся потерпілої і саме вони спілкувалися з лікарями. Біля 21 години йому зателефонувала ОСОБА_10 і сказала привезти у роддом пеленки, бо в ОСОБА_27 кровотеча. Перед тим до нього телефонувала ОСОБА_27 і просила його не дуже святкувати, оскільки вона не знає, як ніч мине. Зранку йому знову зателефонувала ОСОБА_10 і повідомила, що ОСОБА_27 погано, тому вони поїхали в лікарню. Тоді йому стало відомо, що останню будуть везти в м. Івано-Франківськ. Її виносили на носилках в реанімобіль. Вони їхали за ним. Він з тещею здали кров, їх запевнили, що все буде добре. Але згодом йому повідомили, що ОСОБА_27 вже нема. Потерпілий в наступні судові засідання не з`являвся, подав заяву, в якій просив проводити розгляд кримінального провадження за його відсутності (т. 2 а.п. 105).

ІІІ. Досліджені судом докази та встановлені з них обставини:

Як вбачається з витягу з наказу № 63 від 31.01.1981 по ІНФОРМАЦІЯ_4 "Про прийняття на роботу", ОСОБА_6 зараховано на посаду лікаря акушер-гінеколога Долинської районної лікарні з 01.04.1981 (т. 1 а.п. 210).

Згідно з посадовою інструкцією лікаря акушер-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_6 № 1760, з якою останню ознайомлено 25.05.2012 (т. 2 а.п. 9-12), лікар акушер-гінеколог зобов`язаний знати і вміти застосовувати на практиці сучасні методи і способи обстеження діагностики і лікування, доповідати заввідділенню, а в його відсутності безпосередньо заст. головного лікаря по медичній частині або його заступнику про зміни, що загрожують життю і стану здоров`я і всіх випадках смерті, вести пологи згідно протоколів, приймати всі необхідні рішення, які виникають в процесі лікування, проводити необхідні діагностичні дослідження, лікування, лікарські маніпуляції, назначати відповідний догляд за хворим; перевіряти правильність і своєчасність виконання середнім і молодшим медперсоналом всіх лікарських призначень і вказівок по лікуванню і догляду за хворими, доповідати головному лікарю/його заступнику/ професору/доценту про важкохворих, при необхідності приймати відповідні рішення/кінцеве рішення приймається відповідальним черговим акушер/гінекологом.

Як зазначено в журналі обліку прийому вагітних, роділь та породіль ІНФОРМАЦІЯ_5 , розпочатому 04.07.2015 (т. 2 а.п. 176-179), ОСОБА_15 25.09.2015 о 11:45 була направлена із жіночої консультації у відділ із діагнозом: вагітність І, 39-40 т, прееклампсія І ст. Остаточний діагноз: пологи І, пат, дистрес плоду.

При цьому, як вбачається з амбулаторної карти № 07/97/56 на ім`я ОСОБА_23 , 1997 р.н. (назва закладу не вказана) (т. 2 а.п. 180-185), оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, ОСОБА_24 зверталася в лікувальні заклади в 2011 та 2013 роках, на болі в животі справа, у зв`язку з чим їй були проведені відповідні обстеження. Останній запис здійснено 17.04.2013. Інших записів немає.

Дані індивідуальної карти № НОМЕР_1 вагітної жінки ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 а.п. 186-216) вказують на те, що термін вагітності при першому відвідуванні 12.03.2015 12-13 тижнів. В документації описані обстеження плода, загальний стан вагітної жінки та проведені їй лабораторні дослідження за 12.03.2015. 13.03.2015 встановлено дородовий патронаж та складено план обстеження вагітної. Наявні протоколи УЗД за 16.02.2015, 16.03.2015, 19.08.2015. З 07.05.2015 по 19.05.2015 ОСОБА_24 перебувала на лікуванні в гінекологічному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_5 з діагнозом ГРВЗ, що в тому числі підтверджується медичною картою стаціонарного хворого № 2751, оригінал якої надано суду. Також наявний запис про перебування останньої у родичів в Італії з червня по серпень 2015 року, хоча в листку для підклеювання аналізів наявні записи за 23.07.2015, які передують запису терапевта від 07.05.2015. Після чого ОСОБА_24 з`явилась для огляду в жіночу консультацію 03.09.2015. У вагітної 07.09.2015 були хибні перейми, на що вказує історія пологів № 677 Долинської ЦРЛ (т. 2 а.п. 217-233), оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, а 25.09.2015 її направлено на стаціонарне лікування з діагнозом вагітність 40 тижнів, прееклампсія.

Відповідно до журналу запису пологів у стаціонарі Долинської ЦРЛ, розпочатому 05.05.2015, ОСОБА_15 , 1997 р.н., 29 вересня 2015 року о 15:51 поступила в пологовий зал: пологи І, терм, дистрес плоду, кесарський р-н. Пологи приймали ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_32 (т. 2 а.п. 169-171).

У всіх вищеописаних медичних документах та журналах обвинувачена ОСОБА_6 жодного разу не фігурувала, будь-яких записів, оглядів, обстежень, оперативних втручань щодо ОСОБА_15 нею не проводилось.

Згідно з повідомленням Долинської центральної районної лікарні від 20.01.2017 № 2/01-20/18 "Про надання інформації" (т. 2 а.п. 7-8), робочий час працівників акушерсько-гінекологічного відділення 29.09.2015: ОСОБА_17 - 08:00-15:57; ОСОБА_16 - 14:00-15:56; ОСОБА_6 - 08:00-11:51, 16:00-08:00; ОСОБА_29 - 20:00-08:00; ОСОБА_32 -08:00-20:00. Робочий час працівників акушерсько-гінекологічного відділення 30.09.2015: ОСОБА_17 - 08:00-15:57, ОСОБА_16 - 14:00-15:56; ОСОБА_6 - 08:00-11:51; ОСОБА_29 - ; ОСОБА_32 - 20:00-08:00. Хвора ОСОБА_35 прооперована в родильному відділенні з 15:50 до 16:30 год 29.09.2015 акушер-гінекологами ОСОБА_17 та ОСОБА_16 З 16:30 год 29.09.2015 проводився моніторинг кардіореспіраторної стабільності пацієнта реаніматологом, оперуючим акушер-гінекологом ОСОБА_16 та ОСОБА_6 через кожні 5 хв. перших півгодини. Далі моніторинг проводився ОСОБА_6 кожну годину (вимірювався АТ, пульс, крововтрати, щільність матки). Під час спостереження хворої з 19:00 до 20:30 год помічено збільшення крововтрати - ректально введено скорочуючі (4 таблетки міралюту, розпочато інфузійну терапію). Точність крововтрати перепровірено зважуванням контрольних підкладок (4 шт.). Крововтрата становила 400 мл. Інфузійна терапія продовжувалась до 20:30 год. В 20:30 год 29.09.2015 повідомлено завідуючого відділення ОСОБА_17 та узгоджено призначення, одержано рекомендацію додатково перелити 2 (два) флакони свіжозамороженої одногрупної плазми та ввести контрікал 50 тис. на 200,0 фізрозчину. Одночасно проводиться моніторинг породіллі. Переливання плазми проводилась з 21:00 год до 01:00 год (30.09.2015). О 22:30 год 29.09.2015 викликано лаборанта та проведено контроль показників крові (гемоглобін - 91 грам на літр; еритроцити - 2,63х 10.12, гематокрит - 29%). Протягом цього періоду оглядала важкохвору в акушерсько-гінекологічному відділенні. В її присутності вводились наркотичні знеболюючі (18:30 год; 01:30 год до 02 год - 30.09.2015). З 02 год до 03 год 30.09.2015 - заповнювалась документація, листок призначення в сестринській навпроти післяопераційної палати. З 03:30 год до 08:00 год - 30.09.2015 знаходилась на родах ОСОБА_36 - ОСОБА_37 в родзалі нижнього поверху.

На підтвердження вищеописаної інформації також долучені: табель обліку робочого часу акушер-гінекологічного відділу Долинської ЦРЛ (т. 2 а.п. 13-14) таповідомлення головного лікаря ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.04.2018 № 587/01-20/20, відповідно до якого в історії пологів № 744 на ім`я ОСОБА_38 містяться записи чергового акушер-гінеколога ОСОБА_6 , зроблені від моменту поступлення породіллі в пологове відділення Долинської ЦРЛ 30.09.2015 з 03:30, потім 4:20, 4:40, 5:00. В медичній карті стаціонарного хворого № 5397/535 на ім`я ОСОБА_39 записи чергового лікаря ОСОБА_6 зроблені 29.09.2015 о 18:30 (запис про введення знеболюючого засобу - морфін 1% -1.0, 30.09.2015 о 02:00 - запис про введення знеболювального засобу онкохворій (морфін) (т. 2 а.п. 98, 99, 115).

Свідок ОСОБА_16 , який працював лікарем акушер-гінекологом Долинської ЦРЛ, показав, що він був лікуючим лікарем ОСОБА_27 , вів її. 25.09.2015 в обідній час поступила ОСОБА_15 з прееклампсією легкого ступеня. Тиск був 130 на 190. За тиском спостерігає черговий лікар. У понеділок 28.09.2015 він чергував. До нього підійшла вагітна та мама, які вказали, що має місце "переношення" вагітності, тому треба проводити кесарів розтин. На ранок наступного дня були проведені всі необхідні обстеження і біля 15 години прийнято рішення такий проводити. У них так заведено, що хто оперував, той і веде пацієнта, а спостерігають усі. Листок призначень пише той, хто оперував. Операція пройшла успішно. Операцію розпочали біля 16 години. Крововтрата була незначна. Приблизно о 16:45-16:50 пацієнтку перевели в палату. О 16 год на чергування прийшла ОСОБА_6 . До того часу вже була сформована бригада, тому вона участі в операції не брала. Він був асистентом, давав призначення. В обов`язки ОСОБА_6 входили динамічні спостереження: перевіряти тонус матки, кількість сечі, крововтрати, тиск, виділення з матки, пульс, що слід було записути в історію родів. Виділення з матки контролювалися за допомогою підкладок. При цьому брався до уваги колір шкіри. Є стандартна схема, яка призначається після родів, однак, залежно від стану породіллі, призначення можна коригувати, додатково призначати інші препарати.

Наступного ранку 30.09.2015 заввідділення повідомив, що жінка "підкровила", її стан середньої тяжкості. Але вона була у свідомості, годувала дитину. Він разом з ОСОБА_17 зважував пеленки. Таких було 4. Було біля 350-400 мл крововтрати. Вони брали пеленки, які були зранку під ОСОБА_27 , і ті, що були складені збоку. Облік пеленок ведуть акушерки, пеленки були різної закровавленості. При масажі з піхви вийшло 100-150 мл згустків крові. Загальна кількість крововтрати була до 1 літра, тобто вона була не масивна.

Надалі він ніякої участі в консілярних оглядах не приймав, поїхав на роботу в смт Вигода, де здійснював прийом. ОСОБА_17 просив підписатись, що вони проводили огляд о 9 годині, що він і зробив, оскільки о 8 годині був дійсно присутній на огляді, бачив ОСОБА_27 . Після 12 години до нього зателефонував заввідділення та повідомив, що ОСОБА_15 забирають до області. ОСОБА_17 стверджував, що таке рішення прийняв консультант з Івано-Франківського перинатального центру. При цьому не повідомляв його про те, що на другий день було додатково введено Міролют. Він і не приймав участі в подальшому призначенні лікування. Як йому повідомили потім, після проведення проби введення Р-маси, ОСОБА_27 стало погано.

Він чув від ОСОБА_17 , щоб ліквідували певні аналізи, оскільки проводили переливання Р-маси, а на ті показники, що були, показів для такого переливання не було. Як йому повідомили, після проведення проби і введення перших крапель Р-маси ОСОБА_27 стало погано.

Під час операції крововтрата була біля 400 мл. Її визначали вони на око по пеленці. Якщо б крововтрата була більшою, жінку б не перевезли в палату. Пеленки зважили зранку, щоб визначити точну крововтрату. Записи по крововтраті були. Є протоколи, якими вони керуються, де чітко визначено, при якій крововтраті що вливається. Якщо було влито плазму, значить лікар вирішив себе перестрахувати. Враховуючи розмір крововтрати, підстав для переливання Р-маси не було. Крововтрата до 1 л допустима і на ранок не було потреб в оперативному втручанні. Для покращення стану породіллі було вжито достатньо заходів. За станом хворої повинна слідкувати акушерка та повідомляти про його зміни лікаря. На 7 ранку був зроблений загальний аналіз крові, показники були нормальні як для післяопераційного періоду. Звідки взялась 120 мл крові не знає. Його насторожує, чому було багато рідини у грудній клітці (могла бути через пробиту підключичну вену в Івано-Франківському перинатальному центрі). На конференції в Івано-Франківську вели мову про HELLP-синдром, однак такий діагноз у МОЗ не підтвердили. Такий синдром найчастіше виникає на фоні важкої форми гестозу, коли є зміни в аналізах. Шок нирок міг бути і від вливання Р-маси;

Свідок ОСОБА_17 показав, що він є лікарем ординатором, акушер-гінекологом. 29.09.2015 ОСОБА_16 доповів, що є вагітна на 40 тижні. Має місце 1-2 тижні переносу. Призначено біопрофіль плоду. Між 14-15 годиною до нього зателефонувала лікар УЗД ОСОБА_40 , що біопрофіль (дихання, рухи, стан) низький, диструкція плоду 5 балів з 12-ти. Це вказувало на підстави для родорозрішення. Було поставлено питання про проведення кесаревого розтину, на що батьки дали згоду. Операція пройшла типово. ОСОБА_16 витягав дитинку з матки, оскільки в нього менша рука. Також останній описував медичну документацію, а він тільки підписав. ОСОБА_16 , як лікуючий лікар, ходив до прооперованої. Вказував, що все добре, тому він поїхав додому, а потім у м. Стрий. О 16 годині прийшла ОСОБА_6 . На зміні вона повинна була оглядати пацієнтку, спостерігати за тиском, пульсом, за кількістю крововтрати шляхом зважування підкладок. Біля 20 години вона зателефонувала до нього та повідомила, що жінка покровила, крововтрата біля 400 мл. Вони порадились та прийняли рішення про введення їй таблетки ОСОБА_25 , розчину плазми і ще ліки. Через годину він телефоновував до ОСОБА_6 , але трубку взяв її чоловік та повідомив, що вона залишила свій телефон дома. Більше дзвінків він до неї не здійснював. Вранці 30.09.2015 біля 8 ранку ОСОБА_6 вказала, що породілля більше не кровила. Вони переважили пеленки, крововтрата складала біля 400 грам. При масуванні матки вийшов згусток. Гемоглобін складав 82, матка щільна. При крововтраті не міг повірити аналізам, оскільки знає похибки лабораторії. Огляд ОСОБА_27 вони проводили комісійно, були присутні всі, хто вказані в огляді. Оскільки це була молода жінка, він зателефонував у Івано-Франківськ та викликав санавіацію. Ніби все було нормально, але для перестрахування проводили ще переливання крові. Консілярним оглядом був встановлений діагноз прееклампсія 10-го ступеню (у сечі був білок, піднявся тиск). Вони зробили пробу і почали вводити Р-масу. Однак під час першого введення дівчину почало знобити, тому вони припинили введення. Флакон опечатаний досі. Вони продовжили вводити крапальним шляхом плазму, вкололи дімедрол, обклали породіллю бутилками з теплою водою. Переливали плазму, яку привезли з Івано-Франківська. Приїхав тільки гінеколог, а не було бригади лікарів, у тому числі ОСОБА_41 . Наступні два огляди вони проводили з участю обласного спеціаліста. Лікар ОСОБА_42 телефонував до колег з області, після чого повідомив про " ОСОБА_43 -синдром" під питанням, з чим медичні працівники з Долини можуть не справитись. Вирішили її транспортувати. Спочатку автомобіль приїхав у м. Болехів, у зв`язку з чим було втрачено багато часу. Він особисто вів ОСОБА_27 до реанімобіля. Їй вкололи ОСОБА_44 з дімедролом, тому її стан був пригальмований. З Івано-Франківська йому телефонували біля 17 і 18 години за те, що він переливав кров, хоча таку він не переливав. Потім він зателефонував до обласних медиків, все йшло добре, а тоді трапилась трагедія. Біля 20 години ОСОБА_27 померла. Наступного дня він їхав на вскриття. Чекав там годину, тоді йому стало погано, тому на самому вскритті трупа не був. На розтині труп потерпілої повинен був бути з трубкою і підключичкою, але вони були витягнуті. У правій легені було виявлено 800 мл рідини, у лівій - 300 мл, хоча має бути однаково рідини в обох легенях. Тобто кров, яку переливали, пішла повз підключичну артерію. В сукупності це призвело до смерті. Ввважає, що від кровотечі ОСОБА_27 не могла померти наступного дня. Пацієнтку можна було врятувати. 8 таблеток Міролюту - допустима норма. 4 таблетки вводила ОСОБА_6 , 4 - Коляджин. ОСОБА_6 все зробила правильно згідно протоколу;

Свідок ОСОБА_19 показав, що він є лікарем анестезіологом-реаніматологом. Його робочий час 29.09.2015 розпочався з 8 години ранку. Біля 15-16 години він був викликаний на кесаревий розтин. Це був екстрений виклик. Пацієнтку він бачив 15 хвилин до операції. Під час наркозу все пройшло спокійно. Під час операції ні підвищень, ні падінь тиску у ОСОБА_15 не було. Він виконував інструкцію, забезпечив розслаблення м`язів та сон. У його обов`язки входить ввести та виввести пацієнтку із наркозу. Коли ОСОБА_27 вийшла з наркозу, він був поруч. Був біля неї ще протягом 15-20 хвилин після цього. Її стан відповідав ранньому післяопераційному періоду. Операція пройшла нормально. Кровотечі не бачив. У ранньому післяпологовому періоді заходять хірурги. Такі були, проводили масаж матки. Операційний хірург здає пацієнта гінекологу, який заступає на зміну. Коли він робив свої записи після 18 год, побачив ОСОБА_6 . В обов`язки чергового лікаря входить всі функції: відвідування пацієнта, особистий догляд, спостереження за пульсом, тиском, кровотечами;

Свідок ОСОБА_32 суду показала, що вона працювала акушеркою (на даний час є пенсіонаркою) ІНФОРМАЦІЯ_5 . На її чергуванні 29.05.2015 проводилася операція потерпілої, яка тривала близько 35-40 хв. Після операції ОСОБА_27 завезли у післяопераційну палату, де за нею спостерігали належним чином. Спостерігав за нею анастезіолог. Після операції також приходив ОСОБА_16 , заходила ОСОБА_6 , родичі. Вони ж слідкують за маткою. При огляді пацієнтки, проводилося масування матки. При черговому огляді біля 19 год при масуванні матки вийшов згусток крові, що її насторожило, тому вона покликала ОСОБА_6 . Коли прийшла лікар, матка була не скорочена, тому вона вказала на необхідність продовження капання окситоцину. Вона (свідок) була присутня під час операції. В післяопераціний період вона прокапала антибіотик, обезболення, була біля пацієнтки. ОСОБА_27 почувалася нормально. Після операції лікар повинен слідкувати за станом пацієнта до 6 годин (дихання, тиск, матка). До 2 год вона спостерігала за ОСОБА_27 частіше. Лікар повинен був приходити до неї що 15-20 хв. Мельник приходила, коли проводилася операція, а тоді пішла в гінекологію, де була важка жінка. Список на медикаменти вона давала до 19 год. Всі медикаменти принесли.

Отже, з вищеописаного встановлено, що ОСОБА_15 29.09.2015 з 15:51 до 16:30 був проведений кесарів розтин. ОСОБА_6 участі в ньому не брала. Відповідно перші призначення для знеболення після проведеної операції були зроблені оперуючим та лікуючим лікарями, а також анастезіологом, як і описано стан породіллі, надалі призначення для відновлення та поповнення об`єму циркулюючої крові, поповнення тромбоцитів, скорочення матки здійснювала черговий лікар ОСОБА_6 , що підтверджується оглянутою судом історією пологів № 731 на ім`я ОСОБА_15 (записи 29.09.2015 о 15:51 та о 18:05). Тобто саме ОСОБА_6 призначила відповідні препарати та вжила всіх заходів для припинення крововтрати та скорочення матки породіллі.

Свідок ОСОБА_29 суду показала, що вона є акушеркою пологового відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вона 29.09.2015 близько 19 години прийшла на нічне чергування. У відділі на той час була післяопераційна жінка. Коли вона зайшла до неї в палату, там були ОСОБА_6 , акушерка ОСОБА_32 , яка закінчувала чергування, а також бабуся потерпілої. Вона прийняла вказівки по призначеннях та приступила до їх виконання. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 призначили тільки обезболення, а ОСОБА_6 - кровозамінні, кровоспинні, які не призначалися такими як планові. Вона змінина першу підкладку, залишаючи її в палаті. Пацієнтка була при свідомості, а крововтрата, яку вони визначили "на око", була в межах норми. Близько 20:15 год вона змінила підкладку вдруге. В цей час в палаті була ОСОБА_6 . Вони забрали підкладку для зважування. При цьому була присутня ще одна молодша медична сестра. Оскільки зважування показало крововтрату трошки більше норми, ОСОБА_6 із поста зателефонувала до завідувача відділення та повідомила про ситуацію, яка склалась. Були надані додаткові призначення. Ввечері вона ввела ОСОБА_27 дві таблетки і ще дві таблетки ОСОБА_25 . Вона майже завжди була біля ОСОБА_27 , покидала її тільки на 15-20 хвилин, коли здійснювала догляд за іншими пацієнтами. Була вона поруч з нею і коли капали їй плазму. Була з нею до 3-4 ночі. Вона спілкувалася з нею. Протягом ночі в палаті вона бачила і ОСОБА_6 , але як часто вона приходила, не може сказати, екстренно викликати її не було потреби. Скільки ще було змінено підкладок не пригадує. Знає, що вранці ще раз пеленки були переважені, про що здійснено запис в історію хвороби. Їх було чотири. Зранку з молодшою медичною сестрою вони прийшли в палату до ОСОБА_27 , щоб помити її. Коли вони її піднімали, їй запаморочилось у голові, що часто буває після пологів. Ще тоді вона телефонувала своїй мамі і просила принести їй їсти, прокладки і змінну білизну. Вона особисто просила її бабцю, щоб принести ще пеленок, щоб були на зміну, та транексанову кислоту. Коли вранці прийшов ОСОБА_17 , він сказав ввести ОСОБА_27 ще дві таблетки ОСОБА_25 . Але це вже проводила інша акушерка.

Свідок ОСОБА_45 показала, що вона є лаборантом реанімаційної лабораторії. Вона працювала в ніч з 20:00 до 08:00. О 22:30 її викликали до післяопераційної жінки. Вона брала в неї кров. І викликали її потім о 07:00. Їх викликає черговий лікар, дає назначення, що брати, що вони і роблять. Дослідження проводять в лабораторії і їх результати фіксуються у журналі клінічних аналізів. Аналізи з відділів забирають санітарки. Хто саме, вони не фіксують. У них є реактиви, вона приходить з ними. Викликають їх тільки після призначення лікаря. У роддомі беруть аналізи у всіх, хто поступає. Коли вона брала кров з вечора, в палаті був ОСОБА_17 . Зранку біля дівчини була бабуся. У сестринській були всі. Такого, щоб саме ОСОБА_17 сказав змінити аналізи не було. Їх просили змінити аналізи, однак вони такого не робили. У журналі були записані ті аналізи, які відповідали дійсності. Вона робила аналіз на згортання крові, показники були в межах норми. ОСОБА_20 був біля 90, норма 120. Це результат звечора. Зранку гемоглобін впав, був біля 80 з чимось. Хто саме викликав її ввечері на забір крові не пригадує. У журналі вони вказують час забору крові і результати аналізу, а також зазначається особа, в якої такі аналізи взяті. Згортання вказують зразу. Коли аналізи готові, вони про них повідомляють по телефону, тоді по них приходять і забирають. Вона робить забір і проводить аналізи. Аналізи записуються в листочок, а потім з нього реєструються в журнал. Цей первісний запис (листочок) передається у відділ. Це бланк, на якому записується, що було зроблено і який результат. Той, хто робить аналіз (лаборант), підписує його. Печатка не ставиться. У журналі підпис не ставиться.

Таким чином, з вищеописаного встановлено, що після того як ОСОБА_6 під час її чергування повідомили про наявність прооперованої породіллі, вона здійснювала її огляд, давала призначення, слідкувала за їх виконанням та забезпечила постійний нагляд за хворою ОСОБА_15 медичним персоналом. На виконання своїх повноважень та приписів клінічних протоколів, обвинувачена оцінювала тонус матки та проводила її зовнішній масаж, призначала клініко-лабораторні обстеження, вживала заходів для оцінки крововтрати й вітальних ознак (температури, пульсу, дихання, АТ, загального стану та рівня свідомості), розпочала терапевтичне введення утеротоніків (окситоцин), здійснювала контроль стану породіллі, показників гемодинаміки та згортання крові, контроль виділення сечі, про які повідомила о 20:15 29.09.2015 завідувача відділенням ОСОБА_17 , з яким було узгоджено подальше лікування, призначено додаткові кровоспинні та звертаючі кров препарати. Після зазначених маніпуляцій кров`яні виділення у ОСОБА_15 були помірні, пеленка залишалась практично сухою, загальний стан був задовільний, регулярно вимірювалося серцебиття, тиск, діурез, про що здійснені записи в Історії пологів № 731 на ім`я ОСОБА_15 29.09.2015 о 20:30, 22:30, 24:00, 30.09.2015 о 03:00, 06:00, 07:30 (т. 3 а.п. 49-80). Дані записи в Історії пологів про результати лабораторних досліджень відповідають записам, які містяться в Журналі реєстрації гематологічних аналізів, розпочатому 01.03.2015, Журналі реєстрації аналізів сечі та їх результатів, розпочатому 03.03.2015, та Журналі коагулограм 2.01.14-7.06.17, які оглянуті в судовому засіданні. Також знайшло своє підтвердження те, що окрім хворої ОСОБА_24 у відділі перебували й інші важкохворі породіллі, які потребували спостереження та медичної допомоги, в тому числі оперативного втручання, яку в силу своїх обов`язків надавала черговий лікар ОСОБА_6 , про що свідчать показання свідків, повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 , дані журналів реєстрації аналізів (т. 2 а.п. 116-148), які оглянуті в судовому засіданні, а також історія пологів та інша медична документація ОСОБА_46 , ОСОБА_39 (т. 2 а.п. 98, 99), журнал запису пологів у стаціонарі (т. 2 а.п. 169-171).

При цьому показання потерпілої ОСОБА_11 щодо відсутності сечі протягом ночі у ОСОБА_24 спростовуються записами, які містяться в Історії пологів № 731 та Журналі реєстрації аналізів сечі, в яких відмічено як її кількість у певні проміжки часу, так і результати проведених аналізів. Про наявність діурезу підтвердили й свідки ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , про що вказано нижче.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_49 , який є чоловіком обвинуваченої, показав, що він займав посаду заступника головного лікаря та виконував обов`язки головного лікаря Долинської ЦРЛ. 29 вересня 2015 року після 20 години на телефон його дружини зателефонував завідувач акушер-гінекологічного відділення ОСОБА_17 , який повідомив, що йому потрібно вирішити деякі питання по післяопераційній жінці. Він роз`яснив йому, щоб він телефонував на стаціонарний робочий телефон, оскільки ОСОБА_6 залишила свій мобільний телефон дома. Наступного дня зранку при проведенні п`ятихвилинки в кабінеті головного лікаря від ОСОБА_17 він дізнався, що внаслідок переливання Р-маси сталася реакція у хворої. ОСОБА_17 пояснив, що в області йому сказали, що з такими аналізами немає необхідності їхати в ОПЦ. Однак, коли приїхав консультант, було вирішено госпіталізувати хвору. Супроводжувати довірили реаніматологу ОСОБА_50 , чого було достатньо при встановленому стані породіллі. Ввечері ОСОБА_51 повідомив його, що перед м. Івано-Франківськ стан потерпілої погіршився. Кровотечі не було, але був здутий живіт, вийшла прозора рідина, від якої промокла післяопераційна прокладка. Спілкуючись із обласними спеціалістами, йому стало відомо, що ні внутрішньої, ні зовнішньої кровотечі не було.

Свідок ОСОБА_47 суду показала, що вона є акушеркою пологового відділення. В її обов`язки входить виконання призначень лікаря. Вона спостерігає за породіллями після родів. Жодних записів у історію пологів не вносить. Розписується в листках призначень. Першу добу після операції, о 08:00 ранку вона приступила на зміну. Зранку акушер передала, що температура ОСОБА_27 була нормальна - 37.7. Коли вона прийшла, ОСОБА_27 була сонна, але привіталася, говорила. З нею була бабуся. Вона пам`ятає, що в банці була сеча, вона поступала в баночку. Лікар ОСОБА_48 відмічала сечу. Лікар призначає, а санітарка бере сечу з баночки і несе в лабораторію. Аналізи вклеюють переважно акушерки, інколи може вклеїти лікар, якщо він в цей час перебуває на посту. Пеленки були весь час чисті, коли саме їх перед нею змінили, не знає. ОСОБА_52 вона не міняла. ОСОБА_17 дав листок призначень, які вона виконувала. Які саме припарати приписувалися, не пам`ятає. Вливання Р-маси призначав завідувач відділення ОСОБА_17 . Вона біля 08:30 брала в жінки кров з вени на сумісність. Вона покликала лікаря ОСОБА_53 , акушерку з першого поверху. В палаті ще перебував ОСОБА_17 . Останній сказав, що все добре, що слід перевірити кров на сумісність і приступати до переливання Р-маси. В ОСОБА_27 був катетер Фолея, сеча була. Вони брали аналізи крові зранку. Також несли ранішню сечу на аналіз. Тобто відлили з загальної сечі. При переливанні Р-маси почалася реакція, піднялася температура, почався озноб. ОСОБА_17 сказав припинити переливання. Протокол переливання крові заповнює лікар у реальному часі (в історії пологів № 731 вони наявні). Плазму не капали до приїзду обласних лікарів. Після приїзду лікарів з області, вони провели ОСОБА_54 . На УЗД її везли на каталці. Після 9 год і до 11:30 вона не брала кров на аналізи, тільки зранку. У родзалі, коли оглядали ОСОБА_27 , вона не була присутня. Був ОСОБА_42 , ОСОБА_17 , ОСОБА_55 .

Свідок ОСОБА_56 показала, що вона є старшою акушеркою пологового відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 . 30 вересня 2015 року вона піднялася на 2 поверх і їй акушерка доповіла, що вона використала одну упаковку Міролюту. Його використовують при кровотечі. Просила їй видати ще одну пачку. В одній пачці чотири таблетки. В її обов`язки входить видача медичних препаратів, а не їх введення. Напередодні вночі чергувала ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_48 суду показала, що вона є акушер-гінекологом Долинської ЦРЛ. Вона прийшла 30.09.2015 перед 8 годиною на роботу в ординаторську. ОСОБА_6 здавала зміну, повідомила, що жінка підкровила. Був ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Останній був схвильований, сказав, щоб вона піднялася до хворої. Коли вона прийшла в палату, ОСОБА_17 схвильовано збирав пеленки, казав капати Р-масу, дзвонити в Івано-Франківськ. Коли капали Р-масу, зробили пробу. ОСОБА_17 трішки підкрутив і в жінки почався озноб. Припинили крапання. Ставили грілки. Чекали лікарів з області. Коли приїхав обласний гінеколог ОСОБА_42 , сказав, що треба подивитись жінку вагінально. ОСОБА_24 було важко піднятись, тому її везли на каталці. Коли подивились на УЗД, виявили згустки. Мама дівчини питала, чи треба буде видаляти матку, на що отримала відповідь що треба, щоб подивились обласні лікарі. Далі займались її транспортуванням в обласний центр. Прийшов ОСОБА_51 - завідувач реанімаційного відділення. Діагностичним процесом керував ОСОБА_17 . Він зранку біля 8 години сказав викликати лаборантку для відібрання аналізів. ОСОБА_57 бере кров з пальця на тромбоцити, еритроцити. Коагулограму, біохімію бере акушерка. Вона (свідок) заходила до жінки зранку, потім заходила, коли її оглядали вагінально, згустки зібрали в банку. Коли приїхав ОСОБА_42 , вона була на консілярному огляді. Від ранку до приїзду ОСОБА_58 вона не була на інших консілярних оглядах ОСОБА_27 . Коли почали підключати Р-масу (біля 9 години), вона була присутня. О 08:05 ОСОБА_17 зафіксував виклик з Івано-Франківська. Це було після того як він подивився її з лікарем ОСОБА_16 . Пеленки не були у крові, міняли після огляду, коли виявили згустки. ОСОБА_59 стояв у банці постійно, але чи була там сеча, не пам`ятає. Протягом дня сеча поступала. Вона (свідок), за вказівкою ОСОБА_17 , міряла ОСОБА_27 тиск і температуру. Родичі були біля потерпілої. Сеча була, але її кількість і поступлення, не може пригадати. ОСОБА_27 не могла самостійно пересуватися, її везли. На аналізах ставляться підписи лаборанта. Які саме результати були, не пригадує. Коли ОСОБА_6 доповідала про нічне чергування, вона казала, що жінка кровила вночі. Протокол переливання крові заповняла вона (свідок), вносила в них дані. Тиск, ОСОБА_60 і температуру вносила під час стостереження. Сечу також вносила, але кількість не можна точно виміряти. Жінка говорила з нею, свідомість ясна, тому у протоколах вона оцінювала її стан як задовільний. Вона оцінювала його по свідомості, бо це післяопераційний період, при якому жінки всі лежачі. Коли вони піднімали жінку, вона би повинна була піти, але ОСОБА_27 стало погано, тому остання не могла встати. Коли вона вносила дані по крові, ОСОБА_17 був поряд, був ознайомлений з ними. Їй не відомо, чи призначались ОСОБА_27 сечогінні препарати. Їй не давали на підпис протягом дня документи консілярних оглядів. Аналізу о 08:40 вона не вклеювала, не бачила. Пам`ятає аналіз з ночі, де гемоглобін був біля 80. У палаті постійно був ОСОБА_42 і акушерка ОСОБА_61 . Вона (свідок) заходила час від часу. Коли сталася реакція в ОСОБА_27 , ОСОБА_17 був біля хворої. Коли приїхав обласний спеціаліст ОСОБА_42 , ОСОБА_17 біля ОСОБА_62 не було, вона викликала його для доповіді. Загальна кількість сечі визначається від її кількості у банці в кінці переливання плазми. У протоколах зазначена сеча під час спостереження. Різні дані, в різні години, в якусь годину було більше, в якусь - менше. За сечею та її змінами вона конкретно не спостерігала, не аналізувала, але записувала, що було виявлено. Вона бачила, що сеча поступала, збільшилась її кількість. ОСОБА_17 сказав, що відмітити, вона відмічала, не контролюючи її кількість.

Свідок ОСОБА_63 показав, що він працював заступником головного лікаря з медичної частини Долинської ЦРЛ. 30 вересня 2015 року біля 8 ранку ОСОБА_17 повідомив, що у відділі є пацієнтка, яка народжувала та в якої вночі була кровотеча, яка розпочалася напередодні близько 20:30 години. Пояснював про кровотечу до 1 л, що вже було понад нормово. В цей час на чергуванні була ОСОБА_6 . Вона повинна була оглянути хвору. Дізнавшись про таку ситуацію, вони скликали комісію лікарів, які ОСОБА_64 . Огляд проводився у зв`язку з крововтратою і ДВЗ-синдромом. Тобто вона вважалась як важка хвора. Біля дівчини була бабуся. Був встановлений діагноз - післяродова кровотеча, призначили консервативне лікування та прийняли рішення з метою покращення здоров`я відправити її у перинатальний центр. Біля 12-12:30 годин був замовлений автомобіль. Пацієнтку було оглянуто перед відправленням, протипоказів на транспортування встановлено не було, її стан був середньої тяжкості. У лікувальний заклад з обласного перинатального центру приїхав тільки лікар ОСОБА_42 , бригади не було. ОСОБА_27 несли на носилках. Її стан не погіршився, вони її "відкапали". Розмови про те, що ОСОБА_27 втратила до 1 л крові була вже після операції, що має бути записане в історії хвороби. Вести облік по крововтраті повинні черговий лікар та акушерка. Така крововтрата не могла призвести до смерті.

Консілярний огляд вони проводили після капання Р-маси. Він оглядав її в палаті. Склад лікарів, які зафіксовані, всі були на консілярному огляді. Спеціаліста з області викликав ОСОБА_17 , він і займався транспортуванням.

Вважає, що вони були зобов`язані ввести Р-масу. У лабораторії перевіряли сумісність, згортання не було. Ту кров тримали ще пів року. Було встановлено, що організм дав реакцію, бо це чужорідний білок. Були проведені всі аналізи та встановлена підозра на HELLP-синдром.

В автомобілі ОСОБА_27 супроводжував анестезіолог ОСОБА_65 . Вони рахували, що хвора реанімаційна, тому з нею поїхав реаніматолог. Коли поставили під питанням HELLP-синдром, вирішили, що така породілля повинна була лікуватися в обласній клініці. Обласний спеціаліст розписав, що потрібно було робити, а після стабілізації стану було прийнято рішення відправити жінку в обласний центр.

Заявка дається на аналізи. Лаборант, який робить аналіз, здійснює запис у журналі і на бланку, який подає у відділ, де такий підшивається до історії. Є підпис того, хто проводив аналіз. Журнали знаходяться в лабораторії. Є строки їх зберігання.

Свідок ОСОБА_66 показав, що є лікарем - анестезіологом ІНФОРМАЦІЯ_5 та займав посаду головного лікаря ІНФОРМАЦІЯ_5 . В той час він перебував на курсах підвищення кваліфікації до п`ятниці. Перебуваючи на курсах, кожного ранку він все одно приїжджав на 8 годину на роботу і був присутній на п`ятихвилинках, які він же запровадив. На них були присутні всі завідувачі та чергові лікарі. Біля 08:15 його повідомили, що в гінекологічному відділі перебуває вагітна жінка, яка має підозру на пневмонію. З таким діагнозом вона повинна була бути направлена в Обласний перинатальний центр, тому він почав вияснювати, чому вона не була направлена туди. Не пригадує, чи був ОСОБА_17 . ОСОБА_34 був. Коли вже прямував на курси, по дорозі він побачив реанімобіль, що їхав у їхньому напрямку. У ньому бачив їхнього куратора. Тоді він зателефонував до ОСОБА_17 , щоб з`ясувати, що сталося. Останній повідомив, що вони викликали автомобіль, тому що в потерпілої була підозра на кровотечу. В обід йому стало відомо, що молоду породіллю для перестраховки та жінку із пневмонією направили в область. Ввечері йому стало відомо, що породілля в ОПЦ померла. Також йому стало відомо, що ОСОБА_17 їде на вскриття, після якого він просив йому все повідомити. Тоді йому стало відомо про HELLP-синдром. Ще пізніше його повідомили, що HELLP-синдрому на вскритті не виявлено, є зовсім інші причини смерті. Наступного дня ОСОБА_17 повідомив, що на вскритті не був. При "розборках" він з`ясовував, чому не показано на фото повністю органний комплекс. Було дивно. Не представили фото легень. У лікарні майже кожного дня кровотечі, операції, тому вони на кожній не акцентують увагу, якщо вони не вкрай важкі. Післяопераційний період різний, як і різний моніторинг післяопераційних хворих. У післяпологовий період акушерка вимірює кров, тиск, якщо є крововтрата, про таку повідомляє лікаря, який повинен все зважити і вирішити подальші дії. У лікарні було проведено службове розслідування. Зі слів персоналу було встановлено, що черговий лікар оглядала хвору. Зауважень до чергового лікаря не було. Все відображено в службовому розслідуванні. Також проводилась і обласна службова перевірка. Районний акушер-гінеколог зобов`язаний направити таку дитину як ОСОБА_24 на третинний рівень родорозрішення. Якщо він таке не зробив, значить він взяв на себе відповідальність за дитину і жінку. Під час вскриття є вимірювальна посуда і фіксується як наповнено. Однак у даному випадку не було судово-медичного вскриття, а тільки проводився паталогоанатомічний розтин.

Свідок ОСОБА_42 показав, що він є заступником головного лікаря Івано-Франківського обласного перинатального центру. Під час п`ятихвилинки у перинатальний центр поступив виклик. Він не був ургентний, але, оскільки він куратор ІНФОРМАЦІЯ_5 , його відправили на виклик. Коли приїхав у м. Долина, породілля була в контакті. Тиск 120*80, свіжих виділень не було, були згустки. Зробили лабораторні дослідження, УЗД, після чого консиліумом був виставлений діагноз: післяпологовий період, кровотеча, прееклампсія важкого ступеня, HELLP-синдром важкого ступеня, тому вирішено продовжити лікування в обласному перинатальному центрі. Була реакція на вливання крові. Провели бесіду з родичами, розказали про ризики, що, враховуючи наявні патології, умов для лікування у Долинській ЦРЛ не було. Потрібно було здійснювати перевезення спецтранспортом, про що домовлялася адміністрація Долинської ЦРЛ. Супроводжував жінку завідувач реанімаційного відділення. Був виклик про надання допомоги. Зі слів головного лікаря, хвора не була важка. Він знав, що це не просто консультація, що потрібно буде ставити діагноз, бо питання по породіллях завжди серйозні. Огляд проводився заступником ОСОБА_67 (та той час виконував обов`язки головного лікаря), ОСОБА_68 Були присутні ОСОБА_17 , ОСОБА_6 і молодий лікар. Ним було з`ясовано, що була проведена операція, оскільки був дестрес плоду, 41 тиждень, прееклампсія легкого ступеню. Вночі підкровлювала. Під час проведення обстеження на вливання крові дала реакцію у вигляді температури, ознобу, тому далі не вливали. На фоні анемії, гестозу, була реакція на кров, що його дуже насторожило. На час його приїзду гемоглобін був 80, крововтрата 700-800 мл (по пам`яті). Це була понаднормова крововтрата, але породілля не потребувала повторної операції, а лікування. На 21 тижні жінці вже було встановлено прееклампсію і гестоз, з чим вона прийшла на операцію. ОСОБА_69 викликав руйнацію еритроцитів. Враховуючи скарги, йому було достатньо, що виставлений HELLP-синдром. Це найгірше захворювання і передбачити який його розвиток буде важко. Розвивалася важка форма гестозу, сечі вже було недостатньо, наступила поліорганна недостатність. Виїхали приблизно о 12 годині в Івано-Франківський ОПЦ. Дівчина була у важкому стані, але в свідомості, тиск тримався, помірна тахікардія. З 10 години транспортувальний стан погіршувався, але вони весь час проводили інфузію. Коли доставили потерпілу в перинатальний центр, він нею вже не займався. В аналізах була динаміка в гіршу сторону: зменшилась кількість тромбоцитів, погіршилася коагулограма. Ще будучи в м. Долина, він спілкувався з родичами ОСОБА_27 . Спочатку він дивився на неї в ліжку. На оглядове крісло вона переходила сама. Другий консілярний огляд був біля ліжка. Всі лікарі були присутні на консілярному огляді. Діагноз написаний у первинній документації. Було прийнято рішення продовужвати інфузивну терапію: капали кровозупинні та скорочуючі посередники. Перед відправленням потерпілій влили діксаметазон (8 куб). Міролют вводили 4 таблетки одноразово, через 3-4 години можна їх повторювати. Постгемолітична післяопераційна анемія дала підстави для вливання крові. Крововтрата, яка перевищувала 0,5 % ваги тіла, потребує трансфузії. Якщо крововтрата 1200 мл, тоді потрібне оперативне втручання. Як при прееклампсії, так і при HELLP-синдромі проводиться моніторинг аналізів. 2 щоденника огляду він писав власноручно, епікриз перевідний писала лікарка, він був згідний. Коли він приїхав, він не бачив, щоб жінка кровила. Він не погоджується з тим, що жінка померла від кровотечі. Вважає, що важкість стану була пов`язана з гестозом, на фоні якого пройшла реакція на трансфузію. Кровотеча і трансфузія сприяла розвитку цього захворювання. До нього ніхто не приїжджав, додатково він нічого не підписував, оскільки своєю рукою написав два консілярні огляди. Він не знає, хто проводив експертизи, чи були експерти акушер-гінекологами. Не завжди судмедексперти з цим стикаються, оскільки не є практикуючими лікарями. Він не паталогоанатом і не суд-мед експерт, тому не може сказати, що вони могли виявити. HELLP-синдром буває раз на 250-300 випадків, з яких смертельні випадки після нього 75-80%. Пізній гестоз - це набряки, тиск і білок у сечі. Це вже після 22 тижня вагітності. Пізній гестоз правильно називається прееклампсія легкого, середнього або важкого степеня. ОСОБА_27 вже перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом прееклампсія легкого ступеня. Оскільки дівчина мала такий діагноз і була неповнолітньою, її слід було направити народжувати в Обласний перинатальний центр. Якщо у неї був 41 тиждень вагітності, то вона повинна була поступити в лікувальний заклад в 40 тижнів. Її стан дозволяв транспортування. Її стан погіршився не від транспортування, а від розвитку захворювань. На першому консілярному огляді було достатньо сечі, на другому - вже не було.

Проаналізувавши дані, які містяться в Журналі реєстрації гематологічних аналізів та в Історії пологів № 731, судом встановлено їх невідповідність одні одним, починаючи з 8 години ранку 30.09.2015, а саме, коли породілля ОСОБА_24 була під наглядом інших лікарів, а не ОСОБА_6 , що суд відображає у таблиці.

29.09.2015 22:30 30.09.2015 (хоча у журналі продовжені записи в даті 29.09.2015) 7:05 (07:30 у картці і на листочку) 30.09.2015 08:40 30.09.2015 09:25
Нв Ер Нв Ер Нв Ер Нв Ер
Історія пологів № 731 91 2,63 85 2,24 72 1,92 Нема запису Нема запису
Журнал 91 2,63 85 2,42 Нема запису Нема запису 96 2,89

Також встановлено під час розгляду кримінального провадження, що 30.09.2015 зранку консілярні огляди були проведені не в тому складі, в якому зазначено в Історії пологів № 731, вірніше такі взагалі не проводилися, що підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_11 , обвинуваченої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 .

З показань обвинуваченої, свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 встановлено, що вимірювання крововтрати проводилося шляхом зважування пеленок, які збирали з ночі. Їх зважування проводилося вночі та мало місце контрольне зважування усіх зібраних пеленок і вранці. Було встановлено 400 мл крововтрати, що занесено до Історії хвороби як черговим лікарем, так і при огляді о 08:05 год.

Крім того суд звертає увагу, що показання потерілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 щодо стану ОСОБА_24 стосуються 30.09.2015, коли вони приїхали до лікувального закладу вже після реакції породіллі на ліки. Також змінні перелки вони привезли зранку, що свідчить, що додаткової потреби у них вночі не було.

Свідок ОСОБА_51 показав, що він є завідувачем анестезіологічного відділення палати інтенсивної терапії, та 30.09.2015 він від ранку перебував у реанімаційному відділі. Він заходив у родильне відділення, де йому стало відомо про пацієнтку з кровотечею. Він не приймв участі в перших консілярних оглядах. Він брав участь в передтранспортувальному консілярному огляді. Також був викликаний, щоб простетежити реакцію на капання крові. Коли він прийшов, реакція вже була на спаді. Він так зрозумів, що коли почали капати кров, стан пацієнтки погіршився. Капають кров у зв`язку з кровотечею. При цьому були гінекологи, спеціаліст з області. Було вирішено транспортувати породіллю в м. Івано-Франківськ. Було встановлено можливість такого транспорутвання. Її стан стабілізувався, не погіршувався, однак очі були закриті, на запитання не відповідала. По геодемічних показниках хвора була в середньому стані тяжкості, була сонлива. Вже перед м. Івано-Франківськ їй стало важче дихати, почало знобити, тиск не падав, пульс почастішав. Він зателефонував у реанімаційне відділення області, щоб їх відразу ж прийняли. Вважає, що компенсаційні функції організму виснажили себе, почали відмовляти життєвоважливі органи. Коли стало гірше, він подумав, чи не відновилася кровотеча. Але її не було, були тільки геморагічні виділення. Перед перевезенням він сказав вколоти ОСОБА_72 і ще один препарат, щоб можна було транспортувати. Тиск був 120*80, пульс 92, сечі не було, але при ньому був поставлений ОСОБА_28 , через який вийшла сеча. Зовнішніх ознак кровотечі він не бачив. Виписка видається, коли перевозиться в область. Він її передав у ОПЦ. Додаткові дані туди не вносив. Його попереджали, що ОСОБА_27 може кровити. Він заповнював транспортувальний протокол, куди що 10 хвилин вносив дані. Сечоприйомник він не знімав.

Коли ОСОБА_27 стало погано, він запідозрив кровотечу. При пульпації живота почали виділятися сукровиця через дренажні трубки, які поставлені після операції. На той час він розцінював такий стан як анафілактична реакція на початок переливання крові. Останній огляд писав він. Коли виводили діагноз, гінекологи сказали написати під питанням HELLP-синдром. Хто саме - не пригадує. Про те, що не можна транспортувати потерпілу, не казав ніхто. Аналізи писав з листочків. Загальні аналізи точно бачив. Коли він писав останній консілярний огляд біля нього був ОСОБА_73 і ОСОБА_74 . Йому дали підписати й інші консілярні огляди. Він їх прочитав і підписав. До транспортування сумнівів про те, що стан може погіршитися, не було. До того стан був стабільний.

Згідно із даними журналу обліку приймання у стаціонар вагітних, роділь, породіль Івано-Франківського обласного перинатального центру (т. 1 а.п. 205-207) та журналу руху хворих по гінекологічній реанімації ОПЦ (т. 1 а.п. 202-204), ОСОБА_15 , 1997 р.н., 30.09.2015 о 14:20 поступила в р/в з діагнозом: Післяпологовий післяопераційний п-д, 1-ша доба. Стан після гіпотонічної кровотечі. Померла 30.09.15 21:30.

Свідок ОСОБА_75 суду показав, що він працював завідувачем відділу інтенсивної терапії та анестезіологом ОПЦ. Вони були на нараді, коли чергова медсестра повідомила, що є виклик у Долинську ЦРЛ до пацієнтки з діагнозом: післяродовий післяопераційний період, постгемолітична анемія важкого ступеня і можливо ще щось. У них є графік ургентних лікарів, яких відправляють на виклики. Він виявив, що ургентний лікар, якого необхідно відправити на виклик - ОСОБА_42 присутній на нараді. Головний лікар з`ясував, що з районного центру телефонували з приводу надання консультативної допомоги. Згодом від завідуючого відділу інтенсивної терапії ОСОБА_76 поступило повідомлення про те, що везуть жінку. Коли приїхав ОСОБА_77 , він відразу зайшов, щоб оглянути жінку. Стан був вкрай важкий. Жінка була сіра, в стані шоку. Відразу зібрали консиліум. Був виставлений діагноз: постгемолітична анемія, ДВЗ-синдром (порушення згортання крові), запідозрили позаматкову кровотечу, бо на УЗД показало рідину в животі. На УЗД була велика кількість рідини в черевній порожнині, тому вирішили оперувати. Що саме за рідина (кров чи інше) - УЗД не показує. Було вирішено проводити операцію. Перед операцією провели лабораторні обстеження, щоб визначити кількість крововтрати, її стан. Хвора була в шоці. Їй поставили катетер справа у підключичну вену. Замовили свіжу заморожену плазму, підготували до переливання. Внаслідок пункції могли бути ускладнення, але ще до неї рідина була в животі і в легенях зліва і справа. При чому ці порожнини не з`єднуються, тому переливання з однієї порожнини в іншу не могло бути. Навіть якщо було неправильно підключена підключичка, то це не могло вплинути на наслідки. Під час розтину, згідно з паталоганатомічним заключенням, немає встановлено даних про пошкодження вени. Такий стан ОСОБА_27 міг бути як наслідковий фактор вагітності, пологів, так і ДВЗ-синдрому. Діагноз, у зв`язку з яким викликали з районного центру, була кровотеча. Час, коли була кровотеча, не може сказати. Згідно з медичною документацією, кровотеча мала місце в післяпоголовому періоді (це перша доба). Розвиток поліорганної недостатності міг призвести до такого стану, тобто внаслідок крововтрати, бо до того не хворіла, не мала такого діагнозу. Вони йшли на операцію, коли вже наступили процеси, які навіть медикаментозно не можна відновити. У них немає роз`яснень, як потрібно доставляти труп на паталогоанатомічне дослідження. З етичних міркувань, забираються трубки, ОСОБА_28 , миється тіло. Не може пригадати кількість крововтрати. Вони власних автомобілів не мають. Цим займається екстренна медична допомога, відповідно і супроводжується особою, відповідальною за це. ДВЗ-синдром запускається крововтратою. Міролют - препарат, який використовується згідно із наказом МОЗ. ДВЗ-синдром зменшує кількість факторів згортання крові. Клінічно - це витікання крові в місці операцій, уколів. Залежить розвиток від місця ураження. Коли стало різке погішнення стану, по документах не видно. ОСОБА_51 пояснював, що хвора вже була в автомобілі, коли його посадили в нього ж. Про погіршення стану здоров`я під час транспортування не зазначено. HELLP-синдром-це ускладнення вагітності: підвищення артеріального тиску, поява білка в сечі. Зі збільшенням тиску, збільшується крововтрата. Гемолітична анемія - такого діагнозу в хворої не було. Це один з проявів HELLP-синдрому (розпадання еритроцитів), підвищення гемоглобіну. Показаннями до гемотранфузії є зменшення показників крові. Наказ МОЗ № 205 визначає показання для вливання крові. Ерицитарну масу вливають, коли наявна кровотеча, по показах гемоглобіну (на підставі аналізу крові). Йому не відомо, щоб гемаліз посилював розвиток HELLP-синдрому, але слід враховувати ниркову діяльність. HELLP-синдром: розродження, лікування поліорганної недостатності, тобто відновне лікування органів, які втрачають свої функції (нирки, печінка та інші органи). На той час можливо було проводити лікування в межах Долинської ЦРЛ. Геморагічний ексудат - пропотівання з судин рідини, коли падає тиск, а рідина через судини попадає у незаповнені порожнини. Кровотеча в цей час може продовжуватися, навіть посилюватися. Основними ознаками шоку є тахікардія, важке дихання. При HELLP-синдромі вражається печінка, селезінка, гемоліз.

Поліорганна недостатність - це недостатність багатьох органів. Не пригадує, чи були ознаки зовнішньої кровотечі. При кесаревому розтині - норма крововтрати до 800 мл. До 1 л - гемотрансфузія не проводиться. Її призначення обгрунтовуються певними показниками. Розмір крововтрати можна визначити методом зважування пеленок.

Через підключичну вену в ОПЦ, напевне, щось вводили. Вона має три вени, в які проводиться інфузія. Ліва легеня має дві долі, права - 3. Відповідно через більшу кількість судин випотіває більше рідини, тому може бути більше рідини в одній легені, ніж в іншій.

На момент огляду в жінки була мокра підкладка.

Постгемолітична анемія була виставлена внаслідок поставленого в Долинській ЦРЛ діагнозу - кровотечі.

Геморагічний ексудат може бути наслідком кровотечі, а може бути і наслідком HELLP-синдрому. При цьому є питання, чи можна при HELLP-синдромі переливати Р-масу.

Щодо оперативного втручання, то необхідність проведення такого було вирішено консиліумом. Він не має права затребовувати історію хвороби, як і не казав ОСОБА_17 ліквідувати аналізи, все зафіксоване в журналах.

На час дзвінка в область, стан потерпілої стабілізувався, тому адміністрація Долинської ЦРЛ повідомила, що хоче просто проконсультуватися.

Важкий стан хворої був внаслідок шоку. В ході обстежень було виявлено рідину в животі і в превральних синусах. Також було встановлено зменшення показників крові, зменшився показник гемоглобіну, гемотокриту, кількість еритроцитів. В операціну ОСОБА_24 взяли по життєвих показниках, підозрювали кровотечу. При цьому кровотеча може бути як внутрішня, так і зовнішня.

Є блискавичні форми HELLP-синдрому, які призводять до різкого зменшення еритроцитів. Стан погіршувався після операції, від наркозу ОСОБА_24 відійшла, переведена в палату.

Підключичку вводять і під час, і після операції. Її колять анестезіологи.

Був присутній під час розтину. Не було видно пошкодження вени. Якщо б катетер не був у вені, то не вимірювався б центральний венозний тиск, а такий вимірювався. В нормі до 4 мл рідини в легенях. В ОСОБА_27 було набагато більше. Така рідина могла появитися через зменшення осмолярності плазми. Так починається шок. Може набиратися така рідина в різний проміжок часу. Зменшення кількості білка у крові і поява його в сечі - ознаки зменшення осмолярності плазми. Із паталогоанатомічним заключенням згідний, так як не міг бути не згідний із тими заключеннями, в яких не брав участі.

Свідок ОСОБА_34 суду показав, що він є головним лікарем Івано-Франківського обласного перинатального центру, заслужений лікар України. Він їхав в ОДА, коли до нього зателефонували із реанімації та повідомили, що стан жінки, яка поступила із Долинської ЦРЛ, важчий, аніж вони думали. Він повернувся у центр. ОСОБА_24 була сірого кольору, в стані комбінованого шоку, тому вони найперше вживали заходів, щоб стабілізувати її стан. На УЗД було виявлено рідину з кров`ю. Були залучені найкращі спеціалісти. УЗД показало наростаючі показники, тому було прийнято рішення про операцію. Перев`язали судини, що дозволило зупинити показники, кровотечу. Стан стабілізувався, а потім різко погіршився. Вважає, що це був комбінований шок, пов`язаний як із крововтратою, так і викликаний реакцією на вливання крові. Крововтрата була велика. На час поступлення не було багато часу все з`ясовувати. Тоді на перший план не виступала крововтрата. Кількість рідини в животі була більша, а показники крові погіршувалися, тому, щоб її припинити, перев`язали судини. Дихання весь час, зі слів анестезіолога, було стабільне. Крововтрата була, але їм вдалося дуже швидко прооперувати жінку та зупинити кров. На час операції матка кровила помірно. ОСОБА_22 слідкував за показниками. Вони вливали рідину через підключичку. Коли він прийшов, вже все стояло: і катетер у сечовому міхурі, і підключичка - у підключичній вені. Він нічого не ставив.

Коли поступила ОСОБА_27 , було відомо про гестоз та кровотечу. Кількість втрати крові не може сказати, бо потрібно було врахувати і виведення, і введення. Сірий колір покровів свідчив про декомпенсовану кровотечу. На всіх етапах думають, що потрібно зробити, щоб врятувати людині життя. На перших етапах смерть була відворотня. Кров була виявлена в усіх органах. Найбільше в животі, тому перев`язували судини матки. Вони зробили ішемію органу, щоб він скоротився і не кровив. Відсутність сечі могла бути від крововтрати, а могла бути від токсикозу. Після операції появилась сеча. Появилась вона в невеликій кількості, але були великі позитивні результати. Чи правильно поставили діагноз - дистрес плода - це питання дискусійне, але детально не вивчав. Бажано, щоб роди у непоновлітніх породіль приймали в обласному перинатальному центрі. Такого нормативного акта немає, але це їх внутрішні рекомендації. При цьому кожен лікар повинен нести відповідальність за свої дії. 0,5 % від ваги тіла - це нормальна крововтрата при кесаревому розтині. До нього телефонував їх спеціаліст ОСОБА_42 та повідомив, що ставить під питанням про перевід в обласний центр, повідомив про крововтрату, гестоз. Показники не погані, не критичні. Але коли є гестоз, то є покази для переливання. HELLP-синдром - це гестоз. Питання щодо транспортування вирішує лікар, який на місці. Під час HELLP-синдрому є зміни в крові, можна навіть не підбирати кров. Показники крові і гемодинаміки давали підстави для оперативного втручання. Геморалічні виділення - це кров (гемос-кров). У животі була рідина з кров`ю. Коли проводили розтин, то і в інших органах було виявлено кров. Поліорганна недостатність - це коли через стінки судин потрепляє кров у всі органи. Тому при розтині була виявлена кров у всіх органах. Щодо гестозу, то діагностували його правильно. З довідкою службового розслідування ознайомлений. Це наукова дискусія. У Києві не акцентують увагу на діагнозі HELLP-синдрому. Причину смерті має назвати паталогоанатом. Рідина у всіх органах - це ускладнення складного комбінованого шоку.

Показання вказаних свідків підтверджуються записами, які містяться в медичній карті стаціонарного хворого № 473 Івано-Франківського ОПЦ ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 3 а.п. 1-34).

В посмертному епікризі ОСОБА_15 (т. 3 а.п. 35-40) зазначено діагноз при поступленні в ОПЦ: післяпологовий, післяопераційний період 1-а доба (КР 29.09.2015). Геморагічний, постгемотрансфузійний шок. Поліорганна недостатність: гостра ниркова недостатність (анурія), гостра печінкова недостатність. ДВЗ синдром. РДС. Прееклампсія важкого ступеня. HELLP синдром. Постгеморагічна анемія важного стукпеня. ОАА. Також відображено результати консілярних оглядів, проведених лабораторних досліджень, виставлення діагнозів та стану жінки в різні періоди. Заключний діагноз: післяпологовий, післяоперційний період 2-а доба (КР 29.09.2015). Діагностична релапаротомія 30.09.2015. Гостра серцево-легенева недостатність. Прееклампсія важного ступеня. HELLP синдром. Стан після перенесеної гіпотонічної кровотечі. Геморагічний, постгемотрансфузійний шок важкого ступеня. Поліорганна недостатність: гостра печінкова та ниркова недостатність. РДС. ДВЗ синдром. Стан після перенесеного геморагічного, постгемотрансфузійного шоку. ДВЗ синдром. Постгеморагічна анемія важкого ступеня.

У виписці з протоколу (карті) паталого-анатомічного обстеження № 194 (т. 3 а.п. 47) вказано, що причиною смерті ОСОБА_15 є поліорганна недостатність, геморагічний шок. Постгемотрансфузійний шок. ДВЗ синдром. Тяжка прееклампсія, HELLP синдром.

Як вбачається із самого протоколу (карти) патологоанатомічного дослідження № 194 від 01.10.2015 (т. 1 а.п. 172-184), розтин трупа ОСОБА_15 був проведений 01.10.2015, дата смерті 30.09.2015.

12. Діагноз закладу, що направив - Післяродовий, післяопераційний період, 1-ша доба. Прееклампсія в ст НЕLLР с-му. Стан після гіпотонічної кровотечі.

13. Діагноз при надходженні - Післяродовий, післяопераційний період, 1-ша доба. Прееклампсія в ст НЕLLР с-му. Геморагічний, постгемотрансфузійний шок на фоні гіпотонічної кровотечі в п/о періоді.

14. Клінічний діагноз у стаціонарі і дата його встановлення - Післяродовий, післяопераційний період, 1-ша доба. Прееклампсія в ст НЕLLР с-му. Геморагічний, постгемотрансфузійний шок на фоні гіпотонічної кровотечі в п/о періоді. Поліорганна недостатність. ГНН, ГПН, ДВЗ с-м. Постгеморагічна анемія важкого ступеня.

15. Заключний діагноз і дата його встановлення (основне захворювання, ускладнення, супутні захворювання): Осн.: Післяродовий, післяопереційний період (КР 29.09.15). Діагностична релапаротомія 30.09.15. Ускл. Прееклампсія важкого ступеня НЕLLР с-м. Стан після перенесеної гіпотонічної кровотечі. Геморагічний, постгемотрансфузійний шок. Поліорганна недостатність: ГНН, ГПН, РДС, ДВЗ с-м. Полісерозит. Гостра легенево-серцева недостатність. Постгеморагічна анемія.

16. Патологоанатомічний діагноз (основне захворювання, ускладнення, супутні захворювання): основне захворювання: І. Вагітність І, 40 т, пологи патологічні. Прееклампсія важкого ступеня, НЕLLР с-м. Кесарів розтин (29.09.15). Ускл.: Гіпотонічна маткова кровотеча. Геморагічний шок. Переливання Ер-маси (30.09.15). Постгемотрансфузійний шок. Діагностична релапаротомія (30.09.15). ДВЗ-синдром. Полісерозит. Поліорганна недостатність. Суп.: Аутоімунний тиреоїдит. Гепатоз. Дифузний пневмосклероз. Звукова хвороба очеревини.

18. Помилки клінічної діагностики (підкреслити, вписати): Розбіжність діагнозів: за основним захворюванням немає, за ускладненнями немає, за супутніми захворюваннями так. Пізня діагностика: основного захворювання немає, смертельного ускладнення так. Причини розбіжностей: короткочасне перебування в лікарні- 2, недообстеження хворого - 3. Причина смерті (із пункту 11 облікової форми № 1 Об/о Лікарське свідоцтво про смерть) № 234: а) Поліорганна недостатність (безпосередня причина смерті); б) Геморагічний, постгемотрансфузійний шок. ДВЗ-синдром; в) Тяжка прееклампсія, НЕLLР с-м.

II. Інші суттєві стани (конкуруючі, поєднані, фонові, підкреслити), які сприяли смерті, але не пов`язані із захворюванням чи його ускладненням, яке безпосередньо є причиною смерті- Вагітність І, 40 тижнів. Пологи патологічні кесарським розтином.

20. Клінічно-патологоанатомічний епікриз: Породілля ОСОБА_15 , 1977 р.н., з 30.09.15 14:20 по 30.09.15 21.30 знаходилася на стаціонарному лікуванні в ОПЦ відділенні ВАІТ з діагнозом- Післяродовий, післяопереційний період (КР 29.09.15). Діагностична релапаротомія 30.09.15. Прееклампсія важкого ступеня НЕLLР с-м. Стан після перенесеної гіпотонічної кровотечі. Геморагічний, постгемотрансфузійний шок. Поліорганна недостатність: ГНН, ГПН, РДС, ДВЗ с-м. Полісерозит. Гостра легенево-серцева недостатність. Постгеморагічна анемія. 30.09.15 о 18:05 проведена діагностична релапаротомія, перев`язка маткових та яйникових судин, санація та дренування черевної порожнини. Інтраопераційно в черевній порожнині до 2.5 л геморагічного ексудату, згустки відсутні. За час інтраопераційного спостереження матка розслабляється, на масаж не реагує з достатнім ефектом, введено пабал. Проведено інтраопераційний консиліум, прийнято рішення утриматися від розширення оперативного втручання. 30.09.15 о 21 год 30 хвора померла. Проведена секція і виставлено патологоанатомічний діагноз: І. Основне захворювання: Вагітність І, 40 т, пологи патологічні. Прееклампсія важкого ступеня, НЕLLР с-м. Кесарів розтин (29.09.15). II. Ускладнення основного захворювання: Гіпотонічна маткова кровотеча. Геморагічний шок. Переливання Ер-маси (30.09.15). Постгемотрансфузійний шок. Діагностична релапаротомія (30.09.15). ДВЗ-синдром. Полісерозит.Поліорганна недостатність. ІІІ. Супутні захворювання: Аутоімунний тиреоїдит. Гепатоз. Дифузний пневмосклероз. Злукова хвороба очеревини. В Долинській ЦРЛ у пацієнтки під час пологів розвинулася прееклампсія важкого ступеня, НЕLLР с-м. Проведений кесарів розтин. В ранньому післяопераційному періоді виникла гіпотонічна маткова кровотеча (обумовлена порушенням згортання крові). Породіллі проведено переливання плазми крові та Ер-маси. Під час переливання Ер-маси розвинувся постгемотрансфузійний шок, ДВЗ-синдром. Розвиток та прогресування ускладнень привели до поліорганної недостатності (гострої легеневої - ГРДС, серцевої, печінкової, ниркової), яка і послужила причиною смерті. Має місце розбіжність клінічного і патанатомічного діагнозів за супутніми захворюваннями.

23. Текст протоколу: Тіло жіночої статі молодого віку (17 р.), нормостенічної тілобудови, задовільного відживлення, шкірні покриви - бліді з жовтуватим відтінком, акроціаноз, на згинальних поверхнях передпліч, спинці носа, бокових поверхнях тулуба, стегон дрібноточкові крововиливи. Набряки на нижніх кінцівках, обличчі. В правій підключичній ділянці слід від пункції правої підключичної вени, підключичний катетр відсутній. Інтубаційна трубка відсутня. ОСОБА_78 та інтубаційна трубка забрані до поступлення тіла в патанатомічне відділення. На передній черевній стінці в нижній третині поперечна післяопераійна рана, ушита вузловатими швами, в краях рани дренажі. Краї рани чисті, в підшкірній жировій клітковині вогнищеві крововиливи. В плевральних порожнинах справа до 800 мл, зліва до 450 мл серозно-геморагічного ексудату, листки плеври блискучі, з точковими крововиливами. В черевній порожнині до 500мл серозно-геморагічного ексудату, на очеревині точкові крововиливи. Слизова оболонка гортані, трахеї, головних долевих бронхів гладка, синюшна з точковими крововиливами, в просвіті незначна кількість пінистої рідини. Біфуркаційні, паратрахеальні лімфатичні вузли збільшені в розмірах, темно-червоні, щільні. Легені не збільшені, тістуватої консистенції. Паренхіма сіро-рожевого кольору в передніх відділах та темно-червона в задньо-нижніх відділах з нерівномірністю кровонаповнення та вогнищевими крововиливами, з поверхні розрізу стікає значна кількість геморагічної набрякової рідини. В просвіті бронхів патологічного вмісту немає, стінки бронхів потовщені, склерозовані, виступають над поверхнею розрізу. В просвіті легеневих судин рідка кров. ОСОБА_79 середостіння без особливостей. Наднирники не збільшені, листовидної форми,

мозковий шар частково аутолізований. Навколониркова жирова клітковина розвинута

задовільно. Нирки розмірами: ліва-12х6х4 см, права-12.5х6х4 см. Фіброзні капсули знімаються легко, оголюючи гладку поверхню. Паренхіма світло-коричневого кольору, набухша, шари диференціюються, корковий шар поширений до 1.2 см малокрівний, мозковий шар різко і овнокрівний. Лоханки помірно поширені, з розростанням жирової тканини. Сечоводи прохідні, сечовий міхур пустий, слизова оболонка бліда. Матка збільшена, щільна,розмірами 14x13x12 , шов на матці повноцінний, ОСОБА_80 міометрію до 3.5 см, внутрішня оболонка з обширними крововиливами, згортками крові товщиною до 3 см, міометрій потовщений з крововиливами, в просвіті окремих судин тромботичні маси. Додатки розмірами 3.5х2.5х2 см правий та 4х2.5х2 см лівий, проведена двохстороння перев`язка маткових та яйникових судин. Параметральна клітковина без особливостей. Аорта: інтіма жовтого кольору гладка, з поодинокими атеросклеротичними плямами. В порожнині перикарду до 100 мл прозорої світло-жовтої рідини, листки перикарду гладкі, блискучі, з точковими крововиливами. Серце не збільшене, розмірами 9х8х6 см, товщина міокарду правого шлуночка-0,3 см; лівого-1,2см. Під епікардом незначна кількість жиру, дрібноточкові крововиливи. Порожнини шлуночків не поширені, містять червоні посмертні згортки крові. Пристінковий ендокард гладкий, блискучий. Стулки клапанів напівпрозорі, гладкі. Міокард помірно щільної консистенції, коричневого кольору. Вінцеві артерії не контуруються, тонкостінні. Стравохід прохідний, слизова оболонка поздовжньо- складчата, червоного кольору з точковими крововиливами, ділянками звиразкування в нижній та середній третині. Шлунок не поширений, в порожнині незначна кількість слизу. Слизова оболонка блідо-рожевого кольору, з точковими крововиливами та дрібними ерозіями у всіх відділах, слизова оболонка рівномірноскладчата. Слизова оболонка 12-типалої кишки без особливостей. Вміст та слизова оболонка петель тонкої, товстої кишки відповідають анатомічним відділам. Печінка збільшена, розмірами 30x24x18x9 см, капсула гладка, з ділянками підкапсульних крововиливів різної давності, по діафрагмальній поверхні потовщена, щільна, склерозована, білого кольору, щільно зрощена з діафрагмою. Паренхіма помірно- щільна, жовто- коричневого кольору, повнокрівна. Жовчевий міхур не напружений, в порожнині темно- оливкова жовч. Підшлункова залоза розмірами 16x3,5x3 см, паренхіма дрібно-дольчата, сіро- рожевого кольору. Селезінка збільшена 12x8x6см, пульпа темно-червоного кольору, зішкріб з поверхні розрізу помірний. Цілісність кісток черепа не порушена. Крововиливів в м`які тканини немає.

24. Місцевий стан: На передній черевній стінці в нижній третині поперечна

післяопераійна рана, ушита вузловатими швами. Краї рани чисті, в підшкірній жировій клітковині вогнищеві крововиливи. В плевральних порожнинах справа до 800 мл, зліва до 450 мл серозно- геморагічного ексудату, листки плеври блискучі, з точковими крововиливами. В черевній порожнині до 500 мл серозно-геморагічного ексудату, на очеревині точкові крововиливи. Матка збільшена, щільна, розмірами 14x13x12 см, шов на матці повноцінний, товщина міометрію до 3.5 см, внутрішня оболонка з обширними крововиливами, згортками крові товщиною до 3 см, міометрій потовщении з крововиливами, в просвіті окремих судин тромботичні маси. Додатки розмірами 3.5х2.5х2 см правий та 4х2.5х2 см лівий, проведена двохсторння перев`язка матковихта яйникових судин. Параметральна клітковина без особливостей.

Плацента з породіллею не доставлена.

Легені: ділянки дистелектазу, вогнищеві крововиливи, набряк, в просвіті дрібних судин тромботичні маси різного ступеня формування, в просвіті альвеол та респіраторних ходів набрякова рідина з домішками форменних елементів крові, злущених альвеолоцитів І- та II типу, макрофагів. В деяких ділянках легень в альвеолах та респіраторних ходах фібринові маси, сформовані гіалінові мембрани, злущені альвеолоцити, макрофаги темнокоричного кольору з великою кількістю пігменту в цитоплазмі. Капіляри міжальвеолярних перегородок різко повнокровні, в ділянками фібринових тромбів у просвіті.

Мактка - міометрій з набряком, вогнищевими крововиливами, в просвіті окремих судин тромботичні маси.

Печінка- дискомплексація печінкових балок, центролобулярні некрози, в цитоплазмі гепатоцитів, велика кількість білірубунового пігменту, в деяких - у вигляді крупних гранул, в інших - у вигляді пиловидних утворень. В обширні ділянки зрілих епітеліоїдних гранульом з гігантськими клітинами.

Пирогова-Ланхганса по периферії, вогнищевий некроз печінкових балок, дифузна лейкоцитарна інфільтрація, склероз та гіаліноз капсули, субкапсулярні крововиливи, фібринові нашарування на капсулі печінки.

Нирки: вогнищевий некронефроз, набряк строми, малокрів`я коркового шару, повнокрів`я мозкового шару.

Щитовидна залоза: аутоімунний тіреоїдит.

Підшлункова залоза-малокрівя, в просвіті дрібних судин тромботичні маси.

Серце: різке повнокрівя капілярів та дрібних венозних судин, набряк.

Додатками вказаного протоколу (картки) долучені клінічні аналізи крові ОСОБА_15 тільки за 30.09.2015 з 14:40 годин.

Свідок ОСОБА_81 суду показав, що він є завідувачем кафедри патморфології і судової медицини ІФНМУ та проводив вищевказане паталогоанатомічне дослідження. Під час вскриття причина смерті визначається на 99 %. На основі клінічних і мікроскопічних даних було зроблено відповідний висновок. Для визначення мікроскопічних змін використовувалися фото тканин та спец. засоби. Поліогранна недостатність- хвороба, яка викликає зміни в печінці, інших органах. Прееклампсія - це стан, який характеризується різними симптомами: головний біль, блювота, тиск. Це зумовлене порушенням роботи печінки. Також може бути білок у сечі. Тобто цілий ряд ОСОБА_82 може свідчитти про прееклампсію (гестоз). За характеристиками HELLP-синдром важчий стан - це гемоліз еритроцитів, гемоглобін у сечі, білірубін. Гестоз завершується HELLP-синдромом. По мазках крові бачать, що еритроцити не в нормі. При паталогічному дослідженні було встановлено паталогічні зміни печінки. Тобто були підкапсульні крововиливи у печінку, злуки між печінкою і діафрагмою. Вони утворилися раніше, коли був підвищений тиск. Підкапсульні крововиливи утворилися у спайки (злуки). Тобто було порушено роботу печінки. Якщо би проводилось дослідження біологічного аналізу крові, можна було б виявити. Також про тяжкість свідчить порушення роботи нирок. Полисерозит - накопичення рідини в різних частинах організму. Він супроводжується при поліогранній недостатності. ОСОБА_83 ексурант - це ексудат з домішками крові, коли порушується згортання крові. Діагнози встановлюються, в тому числі, на підставі клінічних даних, які підтверджуються мікро та макроскопічними даними. Супутні захворювання може і мають зв`язок, вони всі констатовані і погіршили стан хворої. Вони дивилися історії хвороби і безпосередньо результати мікро і макроскопічних досліджень, на підставі чого робили висновок (наказ міністерства охорони здоров`я № 81 від 1991 року). На паталоганатомчіне дослідження труп направляється із усіма системами. Під час дослідження все фотографується. В порожнині легень була рідина, але якщо це було б власлідок неправильного підключення системи у підключичну вену, то була б кров. В ОСОБА_27 крові не було, що було описано. Геморалогічна рідина і кров це різні поняття. Ця рідина поступає шляхом пропотівання. Оперцією це не можна зупинити, треба якимись ліками. Коли є ДВЗ-синдром, порушуються функції печінки, система згортання крові, наслідком чого є гемаліз - ліквідація еритроцитів, тобто розвивається анемія. Чи можна переливати кров при HELLP-синдромі - це питання дискусійне. Треба дивитись на кожен конкретний випадок. Хвороба, за результатами якої наступила смерть потерпілої по висновку, це не наслідок кровотечі, а наслідок захворювань, які розвинулись під час вагітності. Це наростало. По аналізах крові вже мали спостерігати зміни. Не міг бути стан нормальний. За тими дослідженнями, які проводив він, причиною смерті не могла бути значна крововтрата. Те, що в одній порожнині значно більше рідини, може бути полісерозит. Не можливо пояснити від чого це залежить. Причини смертності породіль розбирають дуже детально на декількох рівнях. Він доповідає начальнику управління охорони здоров`я, зразу надсилає історію хвороби в МОЗ, де є спеціальна комісія, яка займається материнською смертністю. В даному випадку розбиралися двічі. Ніхто не ставив під сумнів причину смерті, встановлену ними. З результатами дослідження погодилися. Якщо б заперечили, то це б було відображено окремим пунктом. HELLP-синдром - це і є гестоз. Тобто висновки МОЗ від 21.122015 це те саме, що і у висновку паталогоанатомічного дослідження. Він особисто проводив розтин, під ча якого йому допомагав асистент. Геморагічний шок - це крововиливи на шкірі та інших органах за рахунок того, що порушується функції печінки. Кровотечу вони зафіксували. Втрата крові в комплексі із іншими змінами могла бути причиною смерті, а самостійною - в даному випадку ні. П. 16 висновку про кровотечу - це за клінічними даними. Вони не можуть залишити їх поза увагою, не описувати. Вони знайшли об`єктивні показники, які свідчать про захворювання. Гестоз, головні болі були, коли потерпіла поступила в лікарню. Переважно це проявляється в третьому триместрі вагітності. Така матка характерна для післяпологового періоду. Крововтрата, яка зафіксована, не є такою великою. Якщо б причиною смерті була саме крововтрата, то вони б про це у висновку дослідження чітко вказали. Кров би мала погано згортатись. В потерпілої брали проби до та після операції, кров згорталась, то виникає питання, чому вливали Р-масу.

В довідці про службове розслідування летального випадку ОСОБА_84 , жительки Долинського району, що померла в обласному перинатальному центрі (т. 1 а.п. 234-248), вказано, що за результатами проведеного службовогго розслідування комісія дійшла такого висновку: несвоєчасна діагностика та недооцінка клінічного стану та об`єму крововтрати обумовили відтермінування стандартної комплексної допомоги та блискавичний розвиток поліорганної недостатності. Поряд з цим, зважаючи на агресивний діагноз (атиповий гестоз?, ХЕЛП- синдром, с-м ДВЗ тощо), при якому матка є «вогнищем» тканевого тромбопластину та джерелом для послідуючих ускладнень, доцільно було б провести екстерпацію матки, проте консиліумом висококваліфікованих акушер-гінекологів прийнято рішення утриматися від розширення оперативного втручання, що в умовах вкрай тяжкого стану жінки, декомпенсованої поліорганної недостатності, блискавичний розвиток гемолізу та коагулопатії, очевидно, могло б прискорити фатальний кінець. Неоднозначність клінічних даних та вкрай важкий стан жінки не виключали можливості вибору іншого операційного доступу та іншої тактики оперативного втручання, але сумісним рішенням кваліфікованого лікарського персоналу (у складі адміністрації пологового будинку, завідуючого пологовим відділенням та ургентного акушер-гінеколога (вищі кваліфікаційні категорії), керуючись бажанням збереження репродуктивної функції молодої першонароджуючої жінки, було прийнято рішення щодо збереження матки. На підставі професійного аналізу медичної документації - вкрай тяжкий стан жінки при поступленні в ОПЦ, декомпенсована поліорганна недостатність, агресивний перебіг ускладнення, обумовлений сумарною дією кількох факторів, а саме: геморагічний та гемотрансфузійний шок та атиповий перебіг гестозу обумовили розвиток некоригованої тяжкої коагулопатії, що привело до фатального кінця. Заключення (загальне): смерть жінки відвортня. Комісійно, враховуючи вищевикладене, вирішено рекомендувати ряд адміністративних заходів у зв`язку із порушеннями у організації надання медичної допомоги пацієнтці ОСОБА_85 , а саме: визнати роботу адміністрації Долинської ЦРЛ як неналежну, тому що не забезпечує організацію ургентної медичної допомоги та контроль за важкохворими хірургічного та акушерського профілів. ОСОБА_17 , завідуючого акушерсько-гінекологічного відділення, та ОСОБА_86 , лікаря акушер-гінеколога, який моніторував вагітність пацієнтки та брав участь в її розродженні, відсторонити від обов`язків на час розслідування. ОСОБА_6 - лікаря акушер-гінеколога, яка на той час перебувала на чергуванні у пологовому відділенні, звільнити із займаної посади за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків.

При цьому суд звертає увагу на те, що у вказаній довідці службового розслідування зазначено перебіг вагітності ОСОБА_24 від її початку та до настання смерті породіллі в розрізі із зауваженнями та недоліками по кожному періоду. Так, не дотримані в повній мірі стандарти антенатального супроводу вагітності згідно вимог наказу МОЗ України № 417. Встановлено порушення ведення вагітної в акушерському стаціонарі. При повторному поступленні в акушерський стаціонар не згадано про попереднє стаціонарне лікування. 26.09.2015 двічі проводиться КТГ, однак не вказано доцільність такого. 29.09.2015 вагітна оглянута зав.відділення. Діагноз: прееклампсія легкого ступеня. До призначеннь: КТГ, біопрофіль. КТГ об`єктивно не оцінено, не враховано рухову активність. Консілярний огляд: зав.відділення ОСОБА_17 , ОСОБА_16 Діагноз: дистрес плоду (експертна оцінка - УЗД відсутні критичні показники). Прееклампсія легкого ступеню. За показами дистресу плоду розродити ургентним кесаревим розтином. 20.09.2015 о 15:51 кесарів розтин, народжено доношену дівчинку. КВ- 550 мл. 29.09.2015 о 18:05 (біля 1 год після операції) запис анестезіолога, що загальний стан відповідає обсягу оперативного стручання. Не відомо, хто з акушер-гінекологів спостерігав жінку в перші 4 години після операції. 29.09.2015 о 20:30 черговий лікар акушер-гінеколог ОСОБА_6 здійснила запис, що загальний стан задовільний, матка щільна, при масажі виділилося 50-60 мл крові, за післяопераційний період крововтрата 400 мл. Діагноз: гіпотонічна кловотеча. Призначено, крім лабораторних обстежень, інфузію гелофузину, транексамову кислоту, в пряму кишку 4 т міролюту, контрікал 50 тис.од. свіжозаморожена плазма. Повідомлено зав.відділом. Лабораторно: ан.крові з формулою 29.09.2015 о 22:30. 30.09.2015 3-6-7:30 короткі малоінформативні денники спостереження чергового лікаря ОСОБА_6 . Відмічено загальний стан задовільний, матка щільна, виділення кров`янисті, помірні. Зауважень чи недоліків щодо вказаного періоду не висловлено. 30.09.2015 о 08:15 консілярний огляд: ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 . Стан породіллі середньої важкості. При натискуванні на дно матки з піхви виділилось до 150 мл темних згортків крові. У матці пальпуються звертки крові, видалено до 50 мл звертків (загалом на час огляду виділилось до 200 мл звертків). Діагноз: пологи І, патологічні, шляхом кесаревого розтину з приводу дистресу плоду, післяопераційний період 16 год, рання гіпотонічна кровотеча. Прееклампсія легкого ступеня. Призначено лабораторне обстеження. Викликано бригаду екстренної акушерсько-гінекологічної допомоги з ОПЦ. Щодо вказано огляду зазначено, що була здійснена поверхнева оцінка загального стану породіллі, неналежно визначено загальну крововтрату (200 мл звертків крові від час огляду). 30.09.2015 о 08:40 консілярний огляд у попередньому складі. Дані загального стану попередні, однак при натисненні матки виділилось до 100 мл звертків крові. Відмічено з 08:00 до 08:50 виділилось до 250 мл звертків крові, у післяопераційному періоді 650 мл крові (+550 мл операційна крововтрата). Загальна крововтрата 1200 мл. Консілярно вирішено перелити одногрупну ериторицарну масу. При проведенні біопроби виникла анафілактична реакція. Введено дексаметазон, глюконат кальцію, дімедрол, анальгіню Стан породіллі стабілізувався. діагноз: гіпотонічна кровотеча, анафілактична реакціця на біопробу трансфузії еритроцитарної маси, постгеморагічна анемія. Зауваження: не розширено описано загальний стан жінки, щодо загальної крововтрати проведено прості підрахунки, недооцінено крововтрату в породіллі, клінічно та документально необгрунтована трансфузія еритоцитарної маси. 30.09.2015 о 10 год стан породіллі середньої важкості. Матка щільна, при натискуванні виділилось 10 мл звертків крові. Проводиться інфузійна терапія, трансфузія свіжозамороженої плазми. Зауваження: не своєчасно та не правильно проводилась консервативна терапія кровотечі, зокрема, переливалась не свіжозаморожена плазма із гемостатичною метою, а "просто" заморожена плазма із замісною метою. Висловлено і ряд інших зауважень, однак такі також не стосуються безпосередньо дій обвинуваченої.

Відповідно до витягу з наказу № 156 від 15.10.2015 по ІНФОРМАЦІЯ_4 "Про зміни в посаді", ОСОБА_6 , лікаря акушер-гінеколога, звільнено від 0.5 посади лікаря акушер-гінеколога ургентного з 15.10.2015 (т. 1 а.п. 210).

Згідно з наказом № 180 від 31.10.2017 "Про скорочення (вивільнення) працівників та внесення змін до штатного розпису ЦРЛ", лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_6 скорочено із займаної посади (т. 2 а.п. 51-52).

З даних наказу № 152 від 07.12.2015 "Про результати проведення службового розслідування по факту смерті породіллі ОСОБА_15 ", встановлено, що за результатати проведених службових розслідувань за фактом смерті породіллі ОСОБА_15 визнано роботу адміністрації Долинської ЦРЛ як неналежну через незабезпечення організації ургентної медичної допомоги та контроль за важкохворими хірургічного та акушерського профілів. Лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_16 невчасно виконані необхідні обстеження породіллі. Завідувачем акушерсько-гінекологічним відділенням не в повній мірі виконані його функціональні обов`язки, згідно з посадовою інструкцією. Відмічається низький рівень організації роботи у відділенні. У зв`язку з цим наказано у тому числі завідувача акушерсько-гінекологічним відділенням ОСОБА_17 відсторонити від займаної посади на період досудового розслідування; лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_16 за несвоєчасне проведення обстежень, що призвели до порушення функціональних обов`язків згідно посадової інструкції, покладених на нього трудовим договором, звільнити із займаної посади ургентного акушер-гінеколога; лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_6 на неналежне виконання своїх функціональних обов`язків звільнити із займаної посади (звільнена за власним бажанням 15.10.2015) (т. 1 а.п. 212);

У висновку експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України щодо випадку смерті жінки під час вагітності, пологів та у післяпологовому періоді ( ОСОБА_15 , 1997 р.н.) від 21.12.2015 зазначено, що смерть жінки слід вважати материнською та попереджуваною. При цьому зазначено, що даний випадок розглянутий клініко-експертною комісією Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА на високому рівні із детальним вивченням та аналізом всієї медичної документації. На підставі професійного аналізу медичної документації - вкрай тяжкий стан жінки при поступленні в ОПЦ, декомпенсована поліоргання недостатність, агресивний перебіг ускладнення, обумовлений сумарною дією кількох факторів, а саме: геморологічний та гемотрансфузійний шок та атиповий перебіг гестозу обумовили розвиток некоригованої тяжкої коагулопатії, що привело до фатального кінця. Заключення: смерть жінки відворотня (т. 2 а.п. 2-5).

Отже, як вбачається з паталогоанатомічного дослідження та висновків службового розслідування летального випадку породіллі ОСОБА_15 , зроблених обласними спеціалістами та залученими Міністерством охорони здоров`я України як практикуючими спеціалістами, так і науковами фахівцями, причиною смерті ОСОБА_15 булаполіорганна недостатність, геморагічний шок. Постгемотрансфузійний шок. ДВЗ синдром. Тяжка прееклампсія, HELLP синдром. Комісія МОЗ України підтвердила, що вкрай тяжкий стан жінки при поступленні в ОПЦ, декомпенсована поліоргання недостатність, агресивний перебіг ускладнення, обумовлений сумарною дією кількох факторів, а саме: геморологічний та гемотрансфузійний шок та атиповий перебіг гестозу обумовили розвиток некоригованої тяжкої коагулопатії, що привело до фатального кінця.

Проте, згідно з висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) № 101 ОСОБА_15 (експертиза розпочата 11.11.2016, закінчена 26.12.2016) (т. 1 а.п. 217-231), смерть громадянки гр. ОСОБА_15 , 1997 р.н., настала від поліорганної недостатності, зумовленої геморагічним шоком, який супроводжувався ДВЗ-синдромом та виник внаслідок масивної гіпотонічної маткової кровотечі в ранньому післяпологовому періоді. Відповідно до наданої медичної документації у гр. ОСОБА_15 під час вагітності встановлені наступні захворювання: гостра респіраторна вірусна інфекція, що проявилася ринофарингітом та синуситом. За життя не діагностовано інших соматичних захворювань. Діагноз НЕLLР-синдрому не підтверджений жодними клінічними та морфологічними даними і тому не міг вплинути на перебіг вагітності та пологів. Кровотеча після кесаревого розтину завжди може бути загрозливою для життя. Необхідно вживати дії, відповідно до наказу МОЗ України № 205 від 24.03.2014 «Клінічний протокол «Акушерські кровотечі»», щоб попередити несприятливі наслідки. На підставі даних, викладених в індивідуальній карті вагітної № 36 ДЦРЛ, мали місце недоліки при веденні медичної документації, проте це не вплинуло на кінцевий результат завершення випадку. Відповідно до записів в медичній карті стаціонарного хворого № 2751 ДЦРЛ, діагноз: І вагітність 18 - 19 тижнів. Гострий риносинусит встановлений правильно. Лікування вірусної інфекції проведено адекватно. Відповідно до історії пологів № 677 ДЦРЛ, діагноз: хибні (удавані) перейми встановлений вірно. Стан вагітних при хибних переймах особливого лікування не вимагає. З метою лікування анемії достатньо призначити Сорбіфер 1 т. х 2 рази в день. Відповідно до історії пологів № 731 ДЦРЛ, 25.09.2015 встановлено діагноз: 1 вагітність 39-40 тижнів. Прееклампсія легкого ступеня. Згідно з записами діагноз прееклампсія легкого ступеня, не підтверджений об`єктивними клінічними даними. (Клінічний протокол № 776 від 31.12.2004 «Гіпертензія, яка викликана вагітністю (прееклампсією)»). 29.09.2015 встановлено діагноз: Вагітність 40 тижнів. Дистрес плода. Прееклампсія легкого ступеня. Діагноз дистресу плода не підтверджений об`єктивними клінічними даними та даними додаткових методів досліджень (встановлено після проведення ультразвукового дослідження, яке допоміжним методом діагностики; у пацієнтки не було скарг на послаблення рухів плода, серцебиття плода об`єктивно 130-140 уд/хв.; доплерометрія швидкості кровоплину в судинах пуповини становила: S/D-2.2 - 28.09.2015, S/D-1,0 - 29.09.2015, для нормального кровоплину показник є не більше 3). 29.09.2015 при визначенні біофізичного профілю плода його стан оцінено на 5 балів. Оцінка стану плода 5-6 балів трактується як сумнівний тест і вимагає повторного контролю через 2 - 3 дні. У вагітної пологова діяльність 29.09.2015 відсутня, проте лікарями приймається рішення терміново розродити вагітну шляхом проведення кесаревого розтину. Дані дії суперечать клінічному протоколу № 900 від 27.12.2006р. «Дистрес плода при вагітності та під час пологів». Дитина народилась з оцінкою стану по шкалі ОСОБА_93 8 балів, що свідчить про її задовільний стан та відсутність дистресу під час вагітності. Рішення, щодо проведення термінового кесаревого розтину прийняте неправильно з причин наведених вище. Ургентних показань до проведення кесаревого розтину не було. Відповідно до записів в історії пологів № 731 ДЦРЛ, недоліків під час проведень кесаревого розтину в діях медичних працівників не було. Зафіксована крововтрата 550 мл під час операції кесаревого розтину є заниженою. Кровотеча в ранньому післяпологовому періоді виявлена невчасно. Відповідно медична допомога надавалась несвоєчасно, неналежно та була неадекватною. Згідно з даними Обмінної карти № НОМЕР_1 вагітної жінки ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , Медичної карти стаціонарного хворого № 2751 Долинської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Історії пологів № 677 Долинської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , Історії пологів № 731 Долинської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у гр. ОСОБА_15 , 1997 р.н. на всіх етапах надання медичної допомоги встановлена І (0) група крові Rh+ своєчасно. Переливання крові та плазми проведено із запізненням і в недостатній кількості відповідно до загальної крововтрати. На етапі надання медичної допомоги у Долинській ЦРЛ станом на 7:30 30.09.2015 - показники крові породіллі погіршилися Нt-20, Нb- 85г/л, еритроцити - 2.42-1012 г/г. Очевидно, що до цього моменту мала місце маткова кровотеча. Медичним працівникам необхідно було з моменту проведення кесаревого розтину впродовж перших шести годин та в наступний період ретельно документувати крововтрату, адекватно поповнювати об`єм циркулюючої крові, вжити заходів щодо медикаментозного лікування кровотечі утеротоніками (медичними препаратами, які викликають скорочення матки). При загальній крововтраті 1000 мл необхідно було прийняти рішення про проведення лапаротомії накладанням компресійних швів на матку з перев`язкою маткових та яєчникових судин. Питання гістеректомїї (видалення матки) вирішувати відповідно до стану породіллі і об`єму крововтрати та клініко-лабораторних показників. Кесарів розтин є оперативним втручанням, що передбачає певні ризики, ускладнення, що мають бути вчасно оцінені медичним персоналом. Діагнози Прееклампсії та НЕLLP-синдрому не підтверджені жодними клінічними та морфологічними даними. Питання про госпіталізацію гр. ОСОБА_15 , 1997 р.н. у ІФОПЦ прийнято не своєчасно. На момент транспортування породіллі у ІФОПЦ стан був транспортабельний. За час транспортування стан породіллі погіршився, в момент доставки стан розцінюється вкрай важким. В машині швидкої медичної допомоги корекція життєво важливих функцій проводилась у повному об`ємі (згідно даних наданої медичної документації). Між настанням смерті гр. ОСОБА_15 , 1997 р.н,. та адекватністю, своєчасністю, належністю її лікування та діагностики лікарями ІНФОРМАЦІЯ_6 існує причинно-наслідковий зв`язок. Компенсаторна та гемостатична терапія у ІФОПЦ розпочата своєчасно та адекватно. Проте питання про перевід хворої на штучну вентиляцію легень можна було розглянути раніше. Слід відмітити, що карта спостереження у відділенні інтенсивної терапії не містить повної інформації про гемодинамічний та респіраторний стан пацієнтки.

Експерт ОСОБА_94 , яка є головним лікарем Львівського обласного клінічного перинатального центру, вищевказаний висновок підтримала, суду пояснила, що коли вони приїхали на експертизу, на ній була молода жінка, яка народжувала в Долинській ЦРЛ. По обстеженнях патологій не було. При поступленні в стаціонар, їй встановили діагноз дистрес плода. На їхню думку, він був не обґрунтований. Причинами смерті вважають: кровотечу в ранній післяпологовий період, кесарів розтин, доцільність якого ОСОБА_95 . Втрата 0,5 % від маси тіла допустима крововтрата. Кровотеча була в ранній післяпологовий період. Було більше літра втраченої крові, що свідчило про її масивність і потребу в чіткому контролі. Потрібно було що пів години проводити облік крововтрати. Те, що утворився згусток, свідчить, що жінка підкровлювала цілу ніч. Треба вживати заходів для припинення крововтрати. В даному випадку переливалася плазма, але не вчасно. Про погіршення стану свідчать падіння тиску, підвищення пульсу. HELLP-синдром триває, він не може бути різним. У жінки жодний аналіз про нього не свідчив, тому цей діагноз був спростований. Це надзвичайно рідкісна патологія. Транспортування людини погіршує її стан. Такий стан наступив внаслідок кровотечі в нічний час. Жінка йшла на операцію із дистресом плода. Дитина народилась - 8 балів, що свідчить про те, що дистресу не було. Стан жінки не коригувався, тобто потрібно було регулярно міряти всі показники. Один аналіз на «жовтому листочку» не вплинув би на їхні висновки, бо є загальний стан по жінці. Клінічна картина і стан хворого оцінюється в комплексі. ОСОБА_15 йшла на операцію з нормальним гемоглобіном і закінчила на 70, гематокритом -20. Якщо записаний знанку о 07:30 стан був задовільний, то вже о 8 год середньої тяжкості, однак так стан "не гуляє". Тиск був 120, а впав на 110 це вже падіння+ наростання пульсу. Кровотеча компенсується тиском, пульсом. Погано вівся облік кровотечі. Крововтрата при кесарському розтині 1 літр (так пише в підручнику "Акушерство і гінекологія"). Вони могли встановити (ст. 9-13) діагноз по ходу подій, бо в історії багато не описано, багато чого встановлено не правильно, зокрема пізня кровотеча, а фактично це рання кровотеча. Геморагічний ексудат і кров різні речі. Ексудат це рідка частина з крові, яка виділяється. А згустки окремо, тому говорили про значні крововтрати. При ДВЗ синдромі виділяється ексудат. При таких показниках потрібно переливати Р-масу. Не зроблені всі дії згідно з клінічними протоколами.

Експерт ОСОБА_96 є завідувачем дитячою пот.лабораторією КЗ «ЛОР ЛОПАБ», дитячим патологоанатомом та досліджував біопсію. Вказав, що жінка померла від поліорганної недостатності, зумовленої геморагічним шоком. Діагноз, який записаний в історії хвороби, викладений послідовно неправильно. Прееклампсія виникла несподівано. Будь-який гістоз триває поки є вагітність. Гестоз під час пологів не міг виникнути. Покази хворої не підтверджують необхідність проведення їй кесаревого розтину. Не було гострої крововтрати. У неї є ознаки розладу шоку. Коли ввели 5 мл еритроцитарної маси, в неї наступила реакція. Це завадило можливості нормально стабілізувати стан жінки. До Івано-Франківського ОПЦ ОСОБА_24 була доставлена у важкому стані, почалися незворотні процеси. В даній ситуації, якщо і були зміни ураження печінки, то це могло бути від шоку. ОСОБА_97 в наданих виписках HELLP-синдрому. Морфологічних ознак ураження печінки для HELLP-синдрому нема. Якщо б і був HELLP-синдром, гестоз, то при родорозрішенні жінці мало би ставати краще. В Івано-Франківському ОПЦ у черевній порожнині виявлено ексудат (це рідина загального характеру), хоча мали написати, що саме виявлено. Ніхто не проводив дослідження, що це за речовина. У вступній та заключній частинах протоколу розтину вказано різні дані. Не описано маткові труби, яїчники, шийка матки. Головний мозок взагалі не брався, не описані дренажні труби. Дослідження протоколу розтину не дозволило сказати про всі наявні у потерпілої хвороби. Вживалися різні синоніми, щоб уникнути діагнозу шок. HELLP-синдром з`явився 30.09.2015 зранку, а повинен би був бути ще коли жінка була вагітна, якщо він був. Те, що змінилися показники, в тому числі покращився гемоглобін, свідчить, що жінка боролася. Показники гемоглобіну 92 не є підставою для переливання крові. По еритроцитах, гемоглобіну можна визначити крововтрату. Якщо менше 30 % еритроцитів, значить вони кудись «втекли». Стабільний тиск не вказує на кровотечу. Плаценту не бачив.

Експерт ОСОБА_98 вказала, що при проведенні експертизи всією комісією вивчалися документи. Голова комісії визначав склад та фаховість членів комісії. В індивідуальній картці № 36 ДЦРЛ були виправлення щодо тиску, на що вони вказали слідчому. Причини смерті підтверджені ОСОБА_99 завідувачем реанімаційного відділення. Протокол патологоанатомічного дослідження підлягає сумніву, оскільки суперечить постанові. Дата заготівлі Р-маси не вказана, відповідно не можна перевірити, чи мали право її переливати. Вони працювали по медичних документах. Дані гемоглобіну не вказували на важкий стан. Постгеморалогічний синдром вони бачать по наростанні зниження гемоглобіну та збільшення еритроцитів у крові. HELLP-синдром це прояв гестозу. Він викликає зміни в печінці, тому жінка скаржилася на болі в животі, правому підребер`ї. Наслідок HELLP-синдрому ДВЗ синдром. У даному випадку синдром ДВЗ спричинений внаслідок масивної маткової кровотечі, масивної гемотрансфузії (вливання препаратів замість крові). Геморагічний ексудат утворюється внаслідок ДВЗ-синдрому. Згідно з висновком ОСОБА_100 (розтину), ексудат в порожнині був. При HELLP-синдромі основні органи, які вражаються, є печінка, клітини крові. Питання про HELLP-синдром, його виникнення перед експертами не ставилося. Усі документи їм надавала слідча. Всі оригінали документів втрачені. Журналу лабораторних досліджень у них не було. Щодо масивності кровотечі, то до уваги брався наказ МОЗ № 205 та дані, зазначені в історої хвороби (пологів). Сумувалися всі виділення, згустки. Вночі зазначено про помірність виділення, але не вказано кількість. Переливання проводилося у недостатній кількості. Рецензент ОСОБА_101 підтвердив, що в Долинській ЦРЛ недостатньо спостерігали за потерпілою. Переливали заморожену плазму, на яку в жінки появилася реакція. До розгляду бралися всі результати аналізів, які підклеєні в наданій медичній картці. Цю карту надала слідча, яка визнала її документом та речовим доказом. На підставі наданих матеріалів вони вирішили, яких спеціалістів слід залучити. Діагноз постгеморагічний шок встановлено на підставі документів, тобто об`єктивні дані про наявність такого захворювання. Якщо б в ході дослідження були встановлені факти невідомі для слідства, експерт має право повідомити про таке. Тобто вони встановили об`єктивні дані для діагнозу постгеморагічний шок і встановили зв`язок між захворюванням та смертю. Перед висновками в експертизі зазначені недоліки в протоколі паталогоанатомічного дослідження, складеного ОСОБА_102 . У висновку (ст. 23) аналіз від 30.09.2015 о 08:40 гемоглобін 72, у аналізах 72, значить взятий до уваги «жовтий листочок», що вклеєний в медичну картку.

Свідок ОСОБА_101 суду показав, що він є завідувачем відділу анестезіології інтенсивної терапії Івано-Франківської обласної лікарні. Він ознайомився із висновком службового розслідування. Він входив у комісію для розслідування причин смерті, рецензував історію хвороби. Патологоанатомічного розтину не мав. Висловив свою думку про тактику лікування та причини смерті. В даному випадку причиною смерті була крововтрата і наслідки, пов`язані з нею. У своїй рецензії написав свої висновки, де жодним чином не згадував про HELLP-синдром. Коли наступає межа крововтрати, кров не згортається і витікає. Коли саме починається ДВЗ-синдром не може сказати, але наступають незворотні зміни. Був недооцінений важкий стан пацієнтки. Його треба було оцінювати, як мінімум як середньої важкості. За ніч треба було перелити, в тому числі, і ерицатарну масу, і плазму. Вони встановили факт неналежного виконання лікарем своїх обов`язків. При масивній кровотечі тиск не може бути в нормі. Вночі треба було вливати заморожену ер-масу. Те, що не виливалась кров ззовні, не свідчить, що вона не збиралася всередині. Не можна в медицині йти по точних математичних розрахунках, оскільки кожна людина індивідуальна. Плазма, яку переливали, переливалась з гемастатичною метою, а саме, щоб припинити кровотечу, відновити її згортаючі властивості. Плазму, яку переливають, переливають із замісною метою, щоб поновити організм. У жінки був ДВЗ-синдром. Час згортання, який зазначений, уже свідчить про ДВЗ-синдром. Згідно з аналізом від 29.09.2015 о 22:30 год лабораторні показники згортання зашвидкі, відповідно організм вже виснажувався.

Суд звертає увагу, що після проведення вищеописаної експертизи, об`єкти її дослідження, а саме сирий матеріал та гістопрепарати (скельця, парафінові блоки) шматочків органів та тканин ОСОБА_15 , а також скельця гістологічних препаратів плаценти органом досудового розслідування були втрачені, що підтверджується висновком службового розслідування за фактами порушення вимог чинного законодавства окремими працівниками Долинського ВП від 29.11.2018 (т. 3 а.п. 172-174), що унеможливило проведення призначеної судом додаткової експертизи.

Надалі за клопотанням сторони захисту із експертної установи судом було витребувано (надано тимчасовий доступ) збережений у них гістологічний матеріал (парафінові блоки та скельця) (т. 3 а.п. 182, 183, 193-194, 197), з яким направлені і копії документів, на підставі яких був відібраний вказаний гістологічний матеріал та висновок експерта № 90 за результатами проведення судово-гістологічної експертизи 28.01.2016 08.04.2016 (т. 3 а.п. 199-202).

Отриманий гістологічний матеріал із відібраними зразками букального епітелію ОСОБА_10 (матері ОСОБА_15 ) було направлено для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Згідно з висновком експерта № 19/10/2-292/СЕ/19 від 13.12.2019 (т. 4 а.п. 57-66), ОСОБА_10 не може бути біологічним родичем по материнській лінії особи, гістологічний матеріал якої надано на дослідження. А відтак попередні висновки, зроблені на підставі отриманого гістологічного матеріалу, не могли бути перевірені при проведенні комісійної судово-медичної експертизи, призначеної судом. Як повідомило Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ, оскільки, згідно «Висновку експерта» № 19/10/2-292/СЕ/19 від 13.12.2019, гістологічний матеріал дослідженого парафінового блока не може належати ОСОБА_15 , це унеможливлює проведення судово-медичної експертизи за наданим гістологічним матеріалом, що в свою чергу не дозволяє встановити причину смерті жінки. Отже, за наявними даними оцінити, чи правильно надавалась ОСОБА_15 медична допомога, неможливо (т. 4 а.п. 230-232).

Згідно з актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 16/23, на підставі даних судово-медичного дослідження гістологічних препаратів шматочків тканин від трупа гр. ОСОБА_15 , 1997р.н., експерт прийшла до таких підсумків.

У тканини легень:

- у гістологічних препаратах 90/8-С194; 16/23 №1) тканини легень відмічаються морфологічні зміни при фіброзуючим альвеоліті, які можливо розцінювати, як окремий патологічний процес, так і як вторинний - пов`язаний з аутоімунним тіреоїдитом, а також можливі такі зміни при дуже тривалому перебуванні на ШВЛ;

- у гістологічних препаратах 90/8-С194; 16/23 №1 - спазм бронхіол та дрібних бронхів, оксифільні мембранні структури в альвеолах, альвеолярний набряк свідчать на користь РДС-синдрому, як при шоковому стані, так і при іншій патології, зокрема, серцево-судинній.

У тканині міокарду: у гістологічних препаратах 90/18; №90/8-0194А - морфологічні зміни свідчать на користь кардіоміопатії (явища гіпертрофії кардіоміцитів, васкуліту), яку можливо розцінювати, як окремий патологічний процес, так і вторинний - пов`язаний з аутоімунним тіреоїдитом;

- у гістологічних препаратах 16/23 №23 - вогнищевий інтерстиціальний міокардит (без наявності васкуліту та гіпертрофії кардіоміоцитів), який можливо розцінювати, як самостійний патологічний процес, так і вторинні зміни запального характеру.

У тканині міометрію:

- у гістологічних препаратах 90/18 - прояви неспецифічних запальних змін без

прояву маткової кровотечі (оптично пусті судини, виражена кавернозна ектазія судин, явища міолізу).

- у гістологічних прапаратах 16/23 №2; №3; №6; №10 - морфологічна картина маткової кровотечі (оптично пусті судини, виражена кавернозна ектазія судин, явища міолізу).

З огляду на різноманітність морфологічної картини у вище вказаних фрагментах тканин, об`єктивний, чіткий причинно-наслідковий зв`язок патологічних процесів у танатогенезі виявити не є можливим.

У той же час у фрагментах тканини нирки (гістологічні препарати 90/18; 90/8-С-194; 16/23 №12, №24, №27), визначена ідентична гістологічна картина, яка відповідає гострій нирковій недостатності (не можливо виключити ускладнення при гемотрансфузійному шоці).

Окрім ознак гострої ниркової недостатності, визначаються також патологічні зміни, що розвиваються при шокових станах, а саме - ДВЗ-синдром: виражене порушення реологічних властивостей крові з наявністю еритроцитарних стазів, дисоціації крові в усіх досліджуваних фрагментах тканин, наявності тромбів еритроцитарного та змішаного типу у просвітах судин тканини легень та міометрію. Виражений набряк тканини легень з ознаками геморагічного набряку.

Визначено ознаки хронічних патологічних змін:

- гострий лімфаденіт немаркірованого лімфатичного вузла;

- гіпоплазія фолікулів та гемосидероз тканини селезінки;

- аутоімунний тиреощит;

- хронічний атрофічний гастрит;

- фіброз портальних полів печінки (т. 5 а.п. 67-75).

Експерт ОСОБА_103 , будучи допитаною в судовому засіданні, підтвердила, що вона досліджувала скельця і ті фрагменти тканин, які залишились після експертних досліджень. Складала порівняльну табличку 157-164, яка була врахована при проведенні комісійної судово-медичної експертизи №№ 127, 128/22.

Згідно з висновком експерта (експертиза по матеріалам справи) № 127, 128/22 (експертиза розпочата 28.02.2023, закінчена 11.09.2023) (т. 5 а.п. 76-242): 1, 2, 5. За даними Історії пологів № 731 вбачається таке: в ході проведення операції кесаревого розтину крововтрата склала 550 мл; за час моніторингу кардіореспіратоної стабільності пацієнтки (Карта) у післяопераційному періоді крововтрата склала 470 мл; 29.09.15 о 20:30 - виділилось близько 60 мл крові; 30.09.15 о 08:05 - з піхви виділилось до 150 мл сформованих згустків крові, з матки - 50 мл згустків крові, а при зважуванні шести пеленок, які були використані з післяопераційного періоду до моменту огляду (о 08:05) встановлено крововтрату в об`ємі 400 мл; Слід зазначити, що в Історії пологів №731 відсутні записи лікарів про об`єм крововтрати саме у період з 17:00 год 29.09.2015 до 08:05 год 30.09.2015. В той же час у записі консилярного огляду о 08:40 год 30.09.2015 вказано: "Загальна крововтрата 1200 мл. Фізіологічна крововтрата у пологах у нормі не перевищує 300-500 мл (0,5 % маси тіла). При кесаревому розтині вона збільшується до 750-1000 мл. Таким чином, об`єм крововтрати породіллі ОСОБА_15 у період з 17:00 год 29.09.2015 до 08:05 год 30.09.2015 склав 1130 мл, а з урахуванням крововтрати в ході Кесаревого розтину - 1680 мл, що перевищувало фізіологічну норму та об`єм крововтрати вказаний лікарями о 08:40 год 30.09.2015. Об`єм трансфузії з 17:00 год 29.09.2015 до 08:05 год 30.09.2015: за даними Протоколу переливання крові та її компонентів гр. ОСОБА_15 29.09.2015 - 22:00-22:30 було перелито 130,0 та 180,0 плазми свіжої/плазми, а згідно етикетки з трансфер контейнера - плазми замороженої; За даними Листка лікарських призначень у період 29.09-30.09.15 пацієнтці було введено внутрішньовенно крапельно розчин Рінгера - 200.0, Гелофузин 500.0. Окрім цих препаратів вказано (призначено) Рефортан 500,0 в/в, Реосорбілакт 200,0, NaСl 0.9% - 200,0 + Транексамова кислота -100,0; № 010.9 %+ Окситоцин 5 ОД, Плазма 400,0; Міролют 4 т.; Контрікал 50 + фіз р-н 0.9% - 200.0. Однак відмітка про застосування (введення) цих препаратів відсутня. Вказане вище не дозволяє встановити об`єм застосованої замісної терапії та медикаментозного лікування кровотечі утеротоніками породіллі ОСОБА_15 у період з 17:00 год 29.09.2015 до 08:05 год 30.09.2015.

3, 4. Згідно Клінічного протоколу "Акушерські кровотечі" затвердженого наказом МОЗ України 24.03.24 № 205 "ГЕМОРАГІЧНИЙ ШОК В АКУШЕРСТВІ Шифр МКХ-10 - О75.1", геморагічний шок - це гостра серцево-судинна недостатність внаслідок акушерської кровотечі, яка призводить до невідповідності ОЦК ємності судинного русла та до дизбалансу між потребою тканин у О2 та його реальною доставкою. Фізіологічна крововтрата у пологах у нормі не перевищує 300-500 мл (0,5 % маси тіла). При кесаревому розтині вона збільшується до 750-1000 мл. Крововтрата вважається масивною коли: втрачається понад 50% ОЦК за 20 хвилин; швидкість кровотечі перевищує 150 мл за хвилину; одномоментно втрачається понад 1500-2000 мл крові або 25-30% ОЦК. Тобто крововтрата понад 1500 мл може супроводжуватись розвитком шоку III ступеню.

Для визначення наявності та ступеню геморагічного шоку, окрім об`єму крововтрати враховуються показники життєво важливих функцій організму (пульс, артеріальний тиск, частота та характер дихання, психічний статус). Розвиток шоку супроводжується зниженням артеріального тиску, підвищенням пульсу понад 90/хв, збільшенням частоти дихальних рухів понад 20/хв, блідістю шкіри, відсутністю сечі (анурією), порушенням свідомості.

Виходячи з даних Історії пологів № 731 у гр. ОСОБА_15 не спостерігались ознаки шоку до моменту виникнення реакції на біологічну пробу при переливанні еритроцитарної маси 30.09.2015. Зазначені у питанні «... показники крові: 22:30 год 29.09 - 91 г-Л; 07:30 год 30.09 - 85 г-Л; 9:25 год 30.09 - 96 г-Л...» вказували на наявність у ОСОБА_15 постгеморагічної анемії середнього ступеня.

6. Згідно Клінічного протоколу «Акушерські кровотечі» затвердженого наказом МОЗ України 24.03.24 №205 «В разі надмірної крововтрати застосовують методи хірургічного гемостазу покроково: часткова деваскуляризація матки, компресійні шви, двостороннє накладання лігатур на внутрішні клубові артерії, а в разі неефективності - екстирпація матки з маточними трубами». Враховуючи наявність у післяопераційному періоді гіпотонічної маткової кровотечі, яка медикаментозно не купірувалась, гр. ОСОБА_15 потребувала хірургічного гемостазу у відповідності до вказаного Клінічного протоколу. В той же час дані Історії пологів не дозволяють встановити дійсний об`єм медикаментозного лікування кровотечі утеротоніками породіллі ОСОБА_15 у період з 17:00 год 29.09.2015 до 08:05 год 30.09.2015, а, отже, і відповісти на питання, коли саме повинно було розпочатись хірургічне лікування кровотечі.

7. За даними Карти моніторингу кардіореспіраторної стабільності пацієнтці протягом перших 30 хв кожні 5 хвилин вимірювався тиск, пульс, SРО2, частота дихання та ін., а потім через 30 хв та кожну годину. Тобто породілля знаходилась під достатнім медичним наглядом у ранньому післяопераційному періоді.

8. 9. У Клінічному протоколі «Акушерські кровотечі» затвердженого наказом МОЗ України 24.03.24 №205 зокрема вказано: «У разі розродження шляхом кесарева розтину внутрішньовенне введення 10 МО окситоцину (шляхом повільної внутрішньовенної інфузїї) необхідне з утеротонічною метою та для зменшення об`єму крововтрати (С).», що у даному випадку і було виконано. Повторне введення утеротоніків можливе, однак воно не гарантує припинення маткової кровотечі і може призвести до втрати часу і погіршення стану хворої. У Листку лікарських призначень не відмічено повторне введення утеротоніків. У Листку лікарських призначень Історії пологів №731 відсутні дані, які б могли свідчити про можливе передозування «... скорочуючих медичних препаратів II порядку».

10. Згідно Клінічного протоколу «Акушерські кровотечі» затвердженого наказом МОЗ України 24.03.24 № 205 «Трансфузію крові проводять при крововтраті понад 1500 мл (> 1,5% від маси тіла) при ознаках геморагічного шоку або профузної незупиненої кровотечі, або при наявності попередньої анемії». Тобто враховуючи, те, що на момент госпіталізації пацієнтки рівень гемоглобіну складав 101 г/л (норма 115-145), кількість еритроцитів 3,08 х 1012 (норма 3,7-4,7 х 1012), об`єм крововтрати станом на 08:05 30.09.2015 складав щонайменше 1680 мл, а маткова кровотеча не припинялася, гр. ОСОБА_15 потребувала переливання крові.

11, 12, 14-17. НELLP-синдром характеризується наявністю (hemolysis) - мікроангіопатичної гемолітичної анемії, (elevated liver ferments) - підвищеної концентрації ферментів печінки в плазмі крові та (low platelet quantity) - зниженням рівня тромбоцитів. Клініко-лабораторні дані не дозволяють підтвердити наявність НELLP-синдрому d породіллі ОСОБА_15 станом на 13:30 30.09.2015.

За даними Історії пологів № 731 у гр. ОСОБА_15 30.09.2015 під час проведення біологічної проби на введення одногрупної еритроцитарної маси виникла гемолітична трансфузійна реакція («гемотрансфузійний шок»), яка, в подальшому, зокрема проявилась анурією та була підтверджена гістологічно наявністю еритроцитів у канальцях нирок. Тобто, постгеморагічна анемія, яка виникла у післяпологовий період у гр. ОСОБА_15 була обтяжена розвитком гемолітичної трансфузійної реакції під час спроби трансфузії еритроцитарної маси 30.09.2015. В той же час слід зазначити, що враховуючи клінічний стан, значне підвищення печінкових проб (загальний білірубін, АлАТ, АсАТ) та зниження тромбоцитів при поступленні в ІФОПЦ, встановлення НELLP-синдрому було обгрунтованим. В програмі терапії НELLP-синдрому допустиме застосування таких методів як плазмо-форез; гемосорбція (штучна нирка); введення великих доз гормонів; тромбоконцентрату.

13. Рішення транспортувати породіллю ОСОБА_15 о 12:40 30.09.15 у супроводі анестезіолога-реаніматолога до Івано-Франківського обласного пологового центру було прийнято правильно.

19. Реанімаційні заходи (легенево-серцева реанімація), які в даному випадку проводились правильно, направлені на відновлення вітальних функцій організму, а їх характер не залежать від встановленого діагнозу.

20. Виконана діагностична лапаротомія не сприяла поліпшенню стану гр. ОСОБА_15 , однак не була вирішальним фактором у настанні її смерті.

21, 22, 24 Наявність ексудату в плевральних порожнинах (800мл справа 450зліва) та в черевній порожнині (500мл) може бути проявом поліорганної недостатності та ДВЗ синдрому.

В ході проведення патологоанатомічного дослідження (Протокол патологоанатомічного дослідження № 194, т. 1, а.п. 172-184) не було виявлено ушкоджень плеври правої плевральної порожнини та зазначено, що у плевральних порожнинах і черевній порожнині виявлено не кров, а серозно-геморагічний ексудат. Сама по собі різниця в об`ємі ексудату в плевральних порожнинах не може свідчити про ускладнення пункції правої підключичної вени.

23. На теперішній час не встановлені ознаки ураження печінки, які були б притаманними виключно НЕLLР-синдрому.

25. 28. Враховуючи невідповідність кількості мікроскопічного (гістологічного) дослідження органів при патологоанатомічному (первинному) дослідженні трупа кількості, яка надавалась на дослідження до бюро судово-медичної експертизи І.Франківської області та до ДСУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України», наявність різноманітності морфологічної картини у вище вказаних фрагментах тканин, яка не дозволяє встановити єдиний причинно-наслідковий зв`язок виявлених патологічних процесів у танатогенезі та результати дослідження ДНК («Висновок експерта, т. 4, а.п. 57-60), де зокрема вказано, що «... ОСОБА_10 не може бути біологічним родичем по материнській лінії особи, гістологічний матеріал якої надано на дослідження» встановити причину гр. ОСОБА_15 смерті не можливо, а отже і не є можливим встановити наявність/відсутність причинно-наслідкового зв`язку між наданням медичної допомоги та смертю гр. ОСОБА_15 .

Експерт ОСОБА_104 вказала, що вивчала всі надані матеріали та гістологічні дослідження, які проводила ОСОБА_103 , і з іншими колегами формувала висновок. З 17 год по 8 год відсутні записи по крововтраті. О 08:20 є запис про 1200 мл крові, тому вони його брали до уваги, оскільки інших даних не було. В ранній післяопераційний період ведеться карта моніторингу. Такий період не обмежується годинами. Але відповідь стосується того періоду, про який ідеться в зап. 7 постановленої ухвали. Щодо HELLP-синдрому, то по першому медичному закладі не визначена кількість тромбоцитів, не виміряно тиск, тому за відсутності таких даних не можливо було діагностувати HELLP-синдром. У другому медичному закладі вказане було зроблено, тому були підстави ставити діагноз HELLP-синдрому. Тому і висновки між собою суперечливі, зважаючи на дані, які зібрані в кожному медичному закладі. HELLP-синдром може розвиватися з різних причин. Деякі ознаки, які вказують на нього, можуть бути характерними і для інших захворювань. Для того, щоб встановити наявність HELLP-синдрому потрібно бачити багато досліджень, чого їй не вдалося зробити. HELLP-синдром розвивається при важких гестозах. Різні автори трактують його по різному. HELLP-синдром може проявлятися кровотечами. ДВЗ-синдром також може проявлятися кровотечами, тому достовірно стверджувати про наявність HELLP-синдрому не можна.

За клінічними протоколами при кесарському розтині від 750 до 1 літра норма крововтрати. Натомість крововтрата 550 мл при кесарському розтині викликає сумніви. Згідно з протоколом переливання крові та її компонентів (плазма свіжа і плазма заморожена), було перелито гілоризин 500, а біля решти призначень немає відмітки, чи такі влиті, тому не можна сказати про достатність. Об`єм крововтрати 550 мл (кесарський розтин), 470 мл, 60 мл, 150 мл. Щоб встановити скільки це рідкої крові, треба помножити мінімум на 2, тому загально це буде більше 1800 мл. З піхви виділилось 150 мл згустків, саме цей розмір слід помножити на 2, тому отримуємо ще більшу цифру. 30.09.2015 о 08:40 вказало, що загальна крововтрата 1200 мл. Якщо звернути увагу на аналізи в історії хвороби та в журналі, вони не збігаються. 1800 мл це крововтрата, зазначена лікарями. Дана цифра свідчить, що жінка потребувала переливання, яке було призначене і на яке вона дала реакцію. Але призначене таке було правильно. Після пологів жінка була під постійним наглядом лікарів. Переливання еритроцитарної маси запустило процес, з яким лікарі не змогли справитись. Питання транспортування жінки в першу добу вирішується, виходячи з умов лікувального закладу, життєво важливих показників. За 20 років своєї діяності вперше зустрічає такій різнобій в гістологічних матеріалах, тому вони довіряють тільки тим даним, які самостійно дослідили. Табл. 154, 155 з ІНФОРМАЦІЯ_5 з обласної лікарні. Гістологічний матеріал це від трупа породілі (плацента не досліджувалася). Набір гістологічних препаратів не відповідав дійсності. Вони не могли двічі додати один і той самий показник, оскільки загальний розмір по крововтраті був би значно більший. Паталогоанатомом досліджувалося декілька органів. А через декілька місяців появився новий матеріал, який не бачили ні експерти, ні паталогоанатом. У протоколі анатомічного дослідження вказано, що лікар досліджував (ст. 164 їхнього висновку після табл. 1-й абз.): легені, матку, печінку, підшлункову залозу, серце. В наступному абз. Івано-Франківські експерти досліджували ще надані гістологічні матеріали з тканин селезінки, стінки шлунку, лімфовузла та згортка крові. Де взялися ці матеріали, не зазначено. Також вказувалося окремо про дослідження частини плаценти. Звідки вона взялася теж не зрозуміло, оскільки така із трупа не досліджувалась, на розтин плацента не була доставлена. У них можливості проводити ДНК не має. На сторінці 38 (звор. бік) нижня межа крововтрати 470 мл (виміряна на око). У них є різні дослідження крові: 30.09.2015 о 07:05 гемоглобін 85, то о 08:40 72, а не 95. Якщо виходити з цих показників у історії пологів, то це біля 2 л втрати крові. Щодо еритроцитів, вказаних на 154 стор. їхнього висновку, то цей аналіз не записаний в журналі. А є такі записи в журналі, яких нема в медичній документації, тому категорично щось стверджувати не можна. На стор. 154 записано, що є в журналі, а що є в медичній документації. В історії пологів ніде не визначено, що 400 мл крововтрати з пеленок, які зважувались вночі та зранку, це один і той же показник, тому вони його рахували двічі при обрахунку загальної кількості крововтрати.

Даючи оцінку вищеописаним висновкам експертів, суд зазначає, що у висновку експерта № 101 взято до уваги дані лабораторних досліджень за 30.09.2015, у тому числі аналіз крові о 08:40, які містяться в історії пологів № 731, проте, як встановлено вище, записи про такі дослідження відсутні в Журналі реєстрації гематологічних аналізів, хоча, як показала свідок ОСОБА_45 , кожен проведений аналіз та його результат записується у відповідному журналі та на листочок, який передається у відділ. Натомість не були взяті до уваги ті медичні дослідження, дані про які були зафіксовані у відповідних журналах, у тому числі дані аналізів крові за 30.09.2015 о 09:25. Як встановлено в судовому засіданні з показань свідків та даних з лабораторних журналів, кров у ОСОБА_15 30.09.2015 після 08 години ранку відбиралась один раз. Результат її дослідження занесено в журнал о 09:25. І саме такий результат є дійсним. Крім того після проведення даної експертизи органом досудового розслідування було втрачено паталогоанатомічні препарати (шматочки органів та тканин, залиті формаліном, скельця гістологічних препаратів плаценти, парафінові блоки та інші скельця з відповідними взірцями сирого матеріалу), що унеможливило надалі перевірити правильність проведення експертних досліджень та дати відповіді на інші питання, які мають значення для даного кримінального провадження, з урахуванням тих обставин, які встановлені під час судового розгляду та не були взяті до уваги органом досудового розслідування, тому такий доказ не може слугувати беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_6 та лягти в основу вироку суду, тим більше, що він не підтверджений іншими доказами, суперечить даним паталогоанатомічного дослідження, висновкам Міністерстава охорони здоров`я, за результатами проведених розслідувань.

Щодо висновку експертів № 127, 128/22, то в такому містяться суперечливі дані щодо об`єму крововтрати породіллі ОСОБА_15 , які, як пояснила експерт ОСОБА_104 , зумовлені суперечливими даними, які містяться в медичних документах як Долинської ЦРЛ, так і Івано-Франківського ОПЦ. Крім того у самому ж висновку зазначено про невідповідність кількості гістологічного дослідження органів трупа, яка надавалась до бюро СМЕ Івано-Франківської області та до ДСУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України», наявність різноманітності морфологічної картини у вищевказаних фрагментах тканин, результати дослідження ДНК, що не дозволяє встановити причину смерті ОСОБА_15 та відповідно не дало можливості встановити наявність/відсутність причинно-наслідкового зв`язку між наданням медичної допомоги та смертю ОСОБА_15 . Також, як пояснила експерт, відповіді на певні питання та висновки за результатами їх дослідження суперечать одні одним, оскільки при оцінці даних аналізів, які містяться в журналах реєстрації результатів таких аналізів, та результатів паталогоанатомічного дослідження, то такі показники давали підстави вважати про наявність у ОСОБА_15 HELLP-синдрому, однак аналіз історії пологів виключав наявність такого захворювання та свідчив про значну крововтрату. Медична документація велася хаотично, тому при підрахунку загальної крововтрати вони рахували кожен запис про кров`яні виділення та виділення згустрів, які множили на 2, оскільки за правилами такі показники в документі не повинні би повторюватись. Саме неналежне ведення медичної документації та різні дані в медичних документах та висновках, втрата сирого матеріалу унеможливили дати однозначний висновок про причини смерті ОСОБА_15 та належність/неналежність надання медичної допомоги лікарями в різні проміжки часу. Також експерти зазначили про відсутність відміток про застосування (введення) деяких препаратів (міролют, кантрікал тощо), що не дозволило встановити об`єм застосованої замісної терапії та медикаментозного лікування кровотечі утеротоніками породіллі ОСОБА_15 у період з 17:00 год 29.09.2015 до 08:05 год 30.09.2015, проте з оглянутого листка призначень, який міститься в оригіналі історії пологів № 731, копія з якого міститься у самому висновку (т. 5 а.п. 110 звор. сторона), наявні відмітки (підписи) про введення таких препаратів. Введення таких у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_32 , які виконували їх призначення, а також потерпіла ОСОБА_11 .

Таким чином, експерти не змогли дати категоричного висновку про причини смерті ОСОБА_15 , як і відсутні вказівки на те, які конкретно дії (бездіяльність) ОСОБА_6 призвели до смерті породіллі. Не дано оцінку і тому, чи достатнім було призначене та проведене лікування черговим лікарем ОСОБА_6 при встановленій нею крововтраті у породіллі. За вказаних суперечностей та неточностей даний висновок також не може лягти в основу обвинувачення.

Проаналізувавши ж висунуте обвинувачення, суд зазначає, що органом досудового розслідування встановлено, що кесарів розтин проведено ОСОБА_15 29.09.2015 о 15:51 і в цей же час (15:51) вона була переведена в післяоперційну палату, хоча, як встановлено з вищеописаних медичних документів, показів обвинуваченої та свідків, які брали участь в операції, оперативне втручання тривало не менше 45-ти хвилин, після чого породілля була виведена із стану наркозу та вже тоді була переведена в післяопераційну палату, де за нею до 18 години здійснював спостереження анастезіолог ОСОБА_19 . Про проведення операції на її зміні ОСОБА_6 не було повідомлено, про наявність післяопераційної хворої їй стало відомо від молодшого медичного персоналу тільки в межах 18 години, після чого вона відразу відправилась до неї в палату, де ще перебував згаданий анастезіолог. Останній зробив свої призначення, у свою чергу черговий лікар ОСОБА_6 , оглянувши породіллю, призначила їй відповідні крапання, кровоспинні та препарати для скорочення матки. Також зобов`язала медичний персонал змінювати пеленки для контролю за крововтратою.

Крім того органом досудового розслідування у пред`явленому обвинуваченні зазначено, що операція кесарів розтин, яка була проведена ОСОБА_15 , була нестандатною та згідно з Клінічним протоколом «Акушерські кровотечі», затвердженим наказом МОЗ України № 676 від 31.12.2004 "Про затвердження клінічних протоколів з акушерства та гінекологічної допомоги" відноситься до етіологічних чинників гіпотонічних післяопераційних кровотеч та ризику виникнення ДВЗ синдрому в акушерстві. Однак суд звертає увагу на те, що станом на 29.09.2015 у вказаний наказ вже були внесені зміни наказом МОЗ України № 205 від 24.03.2014 «Про внесення змін до наказів Міністерства охорони здоров`я України від 29 грудня 2005 року № 782 та від 31 грудня 2004 року № 676» і клінічний протокол «Акушерські кровотечі» діяв у редакції наказу МОЗ України № 205 від 24.03.2014, на який власне і посилається обвинувачена у своїх показаннях та експерти у своїх висновках.

Суд вважає необгрунтованим посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_6 всупереч своїх посадових обов`язків та наказу МОЗ України № 624 від 03.11.2008 "Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15 грудня 2003 року № 582 "Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги" здійснювала огляд і обстеження пацієнтки ОСОБА_15 несвоєчасно і без дотримання встановленого графіку, що призвело до невиявленої кровотечі в ранньому післяпологовому періоді, оскільки, коли ОСОБА_6 приступила на чергування, операція була розпочала іншим складом лікарів, які і здійснювати перші дві години огляд та обстеження прооперованої жінки та не передавали її черговому лікарю, що підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_105 . Після 18 години, коли ще в палаті біля породіллі був анестезіолог, ОСОБА_6 оглянула її та зробила відповідні призначення, які відразу почали вводитись в присутності акушерки ОСОБА_105 . По закінченню зміни акушерку ОСОБА_32 о 20 годині змінила акушерка ОСОБА_29 , яка була звільнена від інших обов`язків та здійснювала практично безперервний догляд за ОСОБА_15 , у тому числі до завершення введення внутрішньовенних крапельниць хворій, які мали місце до 3 години ночі. Останні здійснювали і постійний контроль за післяпологовими виділеннями, про що повідомляли чергового лікаря, у присутності якої проводилися зважування пеленок та якою здійснювався контроль за інволюцією матки. Тобто з вищевказаного слідує, що за ОСОБА_15 здійснювався постійний контроль медичним персоналом. У період з 18:00, коли ОСОБА_6 було передано під нагляд пацієнтку, до 20:15 год було проведено замір крововтрати (переважено пеленки), призначено додаткове лікування, яке зупинило кров`яні виділення, про що повідомлено завідувача відділенням. Було вирішено також провести додаткові маніпуляції. ОСОБА_6 призначила додаткові лабораторні обстеження, за результатами яких стан породіллі був визначений як задовільний. Такий її стан зберігався протягом цілої ночі, про що свідчать дані аналізів, які на ранок (07-07:30 30.09.2015) були незмінними за виключенням незначного падіння гемоглобіну на 5 одиниць, що притаманне для післяопераційних станів. Жінка залишалася на одній пеленці.

Згідно з Клінічним протоколом «Геморагічний шок в акушерстві», затвердженим наказом МОЗ № № 205 від 24.03.2014, фізіологічна крововтрата у пологах при кесаревому розтині збільшується до 750-1000 мл. Крововтрата вважається масивною, коли втрачається понад 50 % ОЦК за 20 хвилин; швидкість кровотечі перевищує 150 мл за хвилину; одномоментно втрачається понад 1500-2000 мл крові або 25-30 % ОЦК. Стороною обвинувачення не надано доказів, що мала місце хоча б одна з вищеперерахованих ознак масивної кровотечі у ОСОБА_15 під час чергування ОСОБА_6 . Натомість, стверджуючи, що об`єм крововтрати складав 1,5 % від маси тіла породіллі, не наведено відповідних розрахунків (маса тіла, яка взята до уваги, період за яких вираховувався загальний обсяг крововтрати), як і не доведено, що такий період охоплювався часом чергування ОСОБА_6 . Навпаки, загальна кількість крововтрати визначена з урахуванням пологів, а також витиснутих згустків 30.09.2015, у чому ОСОБА_6 участі не брала, а дані про них приблизні, так як точне їх зважування не проводилося, про що вказано у вищеописаних висновках спеціалістів та експертів.

Крім того ОСОБА_6 доповіла про стан породіллі керівництво, а погіршення стану останньої відбулося по закінченню її чергування, після призначення та введення 30.09.2015 відповідних препаратів іншими лікарями Долинської ЦРЛ й реакції організму на них, про що було повідомлено адміністрацію ОПЦ.

Більше того, під час розгляду кримінального провадження знайшло своє підтвердження, що на час чергування ОСОБА_6 крововтрата ОСОБА_15 складала 400 мл, що було встановлено шляхом переважування пеленок, про що здійснено запис у історії пологів. За встановленого об`єму крововтрати саме обвинуваченою було прийнято рішення про введення хворій додаткових препаратів, про що вказано в листку призначень, застосування яких до 20 години стабілізувало стан породіллі, що підтвердила потерпіла ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_29 . Будь-яких доказів на підтвердження того, що саме в період чергування ОСОБА_6 мала місце крововтрата більше 1,5 % від маси тіла породіллі, не надано, як і не встановлено, що проведені обвинуваченою протягом її зміни маніпуляції були недостатніми, а ситуація такою, що потребувала додаткового медичного реагування. Про відсутність показів, які свідчили б про необхідність вжиття ОСОБА_6 будь-яких інших заходів по реагуванню на стан породіллі під час її чергування, свідчить і той факт, що на ранок по закінченні її зміни після огляду ОСОБА_15 іншими лікарями не було встановлено необхідності приймати будь-які рішення щодо породіллі, її стан був задовільний, що підтвердили свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_51 , ОСОБА_55 . Вже і після консультації з приводу стану жінки, з Івано-Франківського ОПЦ у Долинську ЦРЛ було направлено тільки одного консультанта ОСОБА_58 , а не операційну бригаду, що також підтверджує, що ще станом на ранок необхідності оперативного реагування на стан породіллі не було. При цьому обласний спеціаліст по приїзді в Долинську ЦРЛ, будучи допитаним в якості свідка, також підтвердив, що стан ОСОБА_15 при встановленому об`ємі крововтрати був задовільний, будь-яких операційних втручань вона не потребувала, а її стан був зумовлений ускладненим гестозом (HELLP-синдромом), у зв`язку з чим було прийнято рішення направити її для лікування виявлених ускладнень в ОПЦ.

Також суд звертає увагу і на те, що, починаючи з 08:05 год 30.09.2015, коли ОСОБА_6 закінчила спостереження за ОСОБА_15 та передала її під нагляд лікуючому лікарю, в історії пологів № 731 та відповідних медичних журналах уже містяться суттєві розбіжності: дані, вказані в історії пологів не відповідають дійсним обставинам, як в частині проведення консілярних оглядів, так і щодо призначених лабораторних досліджень, їх проведення та результатів, а також стану ОСОБА_15 , про що вже зазначалось у вищеописаних порівняльній таблиці, показаннях свідків та експерта ОСОБА_106 . Натомість будь-яких суперечностей у вищевказаних медичних документах під час чергування ОСОБА_6 не виявлено.

IV. Висновки суду.

Оцінюючи доводи обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_6 ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, суд виходить із вимог ст. 94 КПК України, відповідно до якої суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи з положень ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається виключно на сторону обвинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться в її користь.

Отже, оцінюючи пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення та докази, подані на його обгрунтування, беручи до уваги вищевикладені висновки, зроблені в ході дослідження та оцінки цих доказів, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України. В судовому засіданні не здобуто доказів, які би беззаперечно свідчили про неналежне виконання ОСОБА_6 своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки потерпілій. Навпаки під час розгляду кримінального провадження встановлено, що обвинувачена під час виконання своїх обов`язків у період своєї зміни вжила усіх необхідних заходів, після яких стан породіллі стабілізувався, крововтрата припинилася ще до 20 години 29.09.2015 та до 08 години 30.09.2015 стан потерпілої не вимагав вжиття будь-яких додаткових медичних заходів.

Як визначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В ході судового розгляду винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, представниками держаного обвинувачення не доведена доказами, здобутими у встановленому законом порядку, так як виявлені численні суперечності між ними, які не усунуті, та причини їх виникнення органом досудового розслідування не встановлено. Крім того, долучені докази не є чіткими та узгодженими між собою, а відповідно не доводять вину обвинуваченої у неналежному виконанні своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки потерпілій.

Зважаючи на тривалість розслідування та розгляд даного кримінального провадження і повне надання судом сторонам можливості обстоювати свої позиції і надавати докази, з огляду на відсутність доповнень до судового розгляду з їх боку, суд вважає, що наразі усунення неповноти досудового розслідування судом з власної ініціативи не видається можливим, з огляду також на засади безсторонності суду та змагальності сторін. Можливість зібрання додаткових доказів вичерпана також у зв`язку з втратою органом досудового слідства значної частини взірців сирого матеріалу з трупа ОСОБА_15 , які могли би слугувати встановленню об`єктивної істини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", всі сумніви, стосовно обвинувачення, які неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Якщо зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збору додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час досудового розслідування не було встановлено, а прокурорами в ході розгляду кримінального провадження не наведено суду доказів, які б забезпечували надійне, повне та достовірне встановлення всіх обставин, що входять до предмету доказування щодо обвинувачення ОСОБА_6 , тому її слід визнати невинуватою та виправдати, оскільки не доведено вчинення нею дій чи бездіяльності, тобто неналежного виконання професійних обов`язків, що спричинили тяжкі наслідки потерпілій, а відповідно вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень суду.

Цивільних позовів не заявлено.

Запобіжний захід судом не обирався, будь-яких клопотань з цього приводу не заявлялося.

Долю речових доказів та документів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

При цьому суд враховує, що речовими доказами, згідно з постановою про визнання речей та предметів речовими доказами від 28.08.2017 (т. 2 а.п. 28-29), визнано: медичну картку стаціонарного хворого № 473 ОПЦ на ім`я ОСОБА_15 , журнал руху хворих по гінекологічній реанімації, історію пологів № 731 Долинської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_15 , історію пологів № 677 Долинської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_15 , обмінну карту вагітної та породіллі № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_15 , амбулаторну карту № 0/97/56 на ім`я ОСОБА_15 , журнал запису пологів у стаціонарі Долинської ЦРЛ, журнал обліку прийому вагітних, роділь та породіль Долинської ЦРЛ, медичну карту стаціонарного хворого № 2751 на ім`я ОСОБА_15 , оригінал протоколу транспортування. Всі перелічені речові докази, крім обмінної карти вагітної та породіллі № 36 на ім`я ОСОБА_15 , знаходяться в розпорядженні суду. Щодо згаданої обмінної карти № 36, то така була вилучена з суду старшим слідчим СУ ГУНП в Івано-Франківській області на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франкіської області (т. 3 а.п. 102-104, 105) для проведення комісійної судово-медичної експертизи в Івано-Франківському ОБМСЕ, однак вона суду повернута не була, а передана слідчій СВ Долинського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_107 (т. 3 а.п.114-115), а відтак всі вищевказані документи слід повернути за належністю.

Крім того в рамках даного кримінального провадження були вилучені журнали реєстрації аналізів сечі (стаціонар), коагулограми 2.10.14-7.06.17, реєстрації гематологічних аналізів (т. 4 а.п. 228), які слід повернути у відповідні медичні заклади, а парафінові блоки в кількості 36 шт., та гістологічні препарати: 18 скелець під № 90/18 2016 р., 8 скелець під № 90/8С-194 (т. 3 а.п. 193-194, 197), а також відібрані біологічні зразки (зразки букального епітелію ОСОБА_10 , ОСОБА_108 ), - знищити.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати в кримінальному провадженні в сумі 37025,31 грн, що становить вартість проведеної експертизи № 19/10/2-292/СЕ/19 від 13.12.2019 (т. 4 а.п. 56), віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 373, 374, п. 15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати невинуватою та виправдати за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Після набрання вироком законної сили речові докази, речі та документи:

- медичну картку стаціонарного хворого № 473 ОПЦ на ім`я ОСОБА_15 , журнал руху хворих по гінекологічній реанімації ОПЦ, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 343/1781/17, повернути в КНП "Івано-Франківський обласний перинатальний центр Івано-Франківської обласної ради";

- журнали реєстрації аналізів сечі (стаціонар), коагулограми 2.10.14-7.06.17, реєстрації гематологічних аналізів, історії пологів № 731 та № 677 на ім`я ОСОБА_15 , журнал запису пологів у стаціонарі Долинської ЦРЛ, журнал обліку прийому вагітних, роділь та породіль Долинської ЦРЛ, медичну карту стаціонарного хворого № 2751 на ім`я ОСОБА_15 , оригінал протоколу транспортування, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 343/1781/17, обмінну карту вагітної та породіллі № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_15 , яка зберігається у ВП № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, - повернути в КНП "Долинська багатопрофільна лікарня" Долинської міської ради;

- амбулаторну карту № 07/97/56 на ім`я ОСОБА_15 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження № 343/1781/17, повернути потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ;

- парафінові блоки в кількості 36 шт., та гістологічні препарати: 18 скелець під № 90/18 2016 р., 8 скелець під № 90/8С-194, біологічні зразки (зразки букального епітелію ОСОБА_10 , ОСОБА_108 ), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 343/1781/17, знищити.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 37025 (тридцять сім тисяч двадцять п`ять) гривень 31 копійку віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1