Справа № 401/1309/23;
Провадження № 1-кс/401/241/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого про відвід головуючого судді ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження, відомості щодо якого 13.10.2022 внесено до ЄРДР за № 0000302 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

26 березня 2024 року від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла письмова заява про відвід головуючого судді ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження, відомості щодо якого 13.10.2022 внесено до ЄРДР за № 0000302 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України.

Заява обґрунтована тим, що під час розгляду кримінального провадження головуючий суддя не проводить судові засідання в режимі відеоконференції, ігнорує його клопотання, а також не направляє ухвали суду прийняті у справі.

Перед початком розгляду заяви, заявник в дистанційному режимі відеоконференції з особистим кабінетом адвоката ОСОБА_5 , заявив, що підтримує подану заяви та просить її розгляд провести без його участі.

Прокурор до судового засідання подав письмове клопотання про проведення розгляду заяви ОСОБА_4 без його участі. Заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_3 вважає необґрунтованою, у її задоволенні просить відмовити.

Суд дослідивши заяву дійшов наступного висновку.

Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Водночас, згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною п`ятою статті 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії ).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Хаушильд проти Данії, зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відповідно до ст. 321 КПК України, виключно головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Посилання обвинуваченого на обставини, які викликають сумнів у неупередженості головуючого судді у даній справі, суд констатує, як незгода з процесуальними рішеннями та діями головуючого судді під час ведення процесу, що, у свою чергу, не є доказом його упередженості.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади процесуальні дії судді», законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

З урахуванням наведенного, суд вважає, що обвинуваченим не наведено, а судом не встановлено жодної підстави, передбаченої ст.75 КПК України, для відводу головуючого судді.

Керуючись ст.ст. 75-83 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого про відвід головуючого судді ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження, відомості щодо якого 13.10.2022 внесено до ЄРДР за № 0000302 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

01 квітня 2024 р.