Справа № 464/1547/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/458/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційними скаргамипрокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 та першого заступника керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Відповідно до вироку, згідно обвинувального акта ОСОБА_8 25 лютого 2024 року, близько 15:00 год., перебуваючи поруч із виходом з парку Івана Павла ІІ, що на вул. Гната Хоткевича у м. Львові, виявив на землі поруч із тротуаром прозорий полімерний пакет із невідомою речовиною білого кольору та в насипі землі згорток, обмотаний білою ізоляційною стрічкою, розгорнувши який виявив подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору. В подальшому, ОСОБА_8 вирішив забрати (придбати) дані речовини, з метою власного споживання, без мети збуту, помістив їх в ліву зовнішню кишеню куртки, в якій був одягнений.

В подальшому, 25 лютого 2024 року, близько 23:58 год. солдат ОСОБА_8 , рухаючись по АДРЕСА_2 на власному автомобілі марки «Форд», модель «Фюжн», н.з. НОМЕР_1 , порушивши правила дорожнього руху, був зупинений працівниками патрульної поліції у Львівській області. В ході встановлення анкетних даних, солдат ОСОБА_8 викинув з лівої кишені куртки прозорий полімерний пакет із білою речовиною невідомого походження в каналізаційний люк та в подальшому, в ході проведення поверхневої перевірки в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію України», повідомив, що ще зберігає згорток, обмотаний білою ізоляційною стрічкою із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. В ході огляду місця події, солдат ОСОБА_8 надав згорток, обмотаний білою ізоляційною стрічкою із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, та повідомив, що прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, який знаходився в каналізаційному люку, належить йому.

У виявленій та вилученій у ОСОБА_8 речовині білого кольору, яка містилася у полімерному пакеті, виявлено амфетамін, який згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса амфетаміну, яку вилучено в ОСОБА_8 становить 0,4129 г. У виявленій та вилученій у ОСОБА_8 рослинній речовині, яка містилася у паперовому згортку виявлено канабіс, який згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу, який вилучено в ОСОБА_8 становить 0,4432 г.

Відповідно до таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса психотропної речовини - амфетаміну, з якої настає кримінальна відповідальність, становить від 0,15 г, маса наркотичного засобу канабісу, з якої настає кримінальна відповідальність, становить від 5,0 г.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 покликається на те, що вирок підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Наголошує, що згідно фактичних обставин, зазначених в обвинувальному акті та суті викладеного обвинувачення, ОСОБА_8 інкриміновано незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 309 КК України, про що, раніше, також було повідомлено ОСОБА_8 про підозру, однак, в обвинувальному акті допущено описку щодо обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні «наркотичних засобів» без мети збуту, замість обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні «психотропних речовин» без мети збуту.

Звертає увагу на те, що в ході допиту у судовому засіданні обвинуваченого за участі його захисника адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_8 беззаперечно підтвердив зрозумілість суті пред`явленого обвинувачення, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, також підтвердив, що вчинив злочин саме за обставин, вказаних в обвинувальному акті, а відтак, на переконання апелянта, допущена в обвинувальному акті описка, жодним чином не погіршила становище обвинуваченого, не допустила порушення його права на захист і вимог кримінально-процесуального закону, та не впливала на правильність кваліфікації діянь останнього.

Просить скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 покликається на невмотивованість оскаржуваного виправдувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Зазначає про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Наголошує, що в обвинувальному акті внаслідок технічної помилки при формулюванні обвинувачення вказано лише «наркотичний засіб» без зазначення «психотропнох речовини», що, на думку суду виключає кримінальну відповідальність за вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, проте суперечить встановленим у ході судового розгляду фактичним даним.

Акцентує, що місцевий суд в оскаржуваному вироку констатує, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 містять усі ознаки незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, тобто всі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Звертає увагу на те, що в ході досудового розслідування здобуто достатні докази вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, з якими останній ознайомився, та які він не тільки не заперечував, а підтвердив у судовому засіданні під час допиту.

Вважає безпідставним ухвалення судом виправдувального вироку, оскільки стороні захисту було достеменно відомо обсяг пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, зокрема в частині незаконного зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, про що детально зазначено при викладі фактичних обставин в обвинувальному акті, а відтак, дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, маючи можливість захищатись від пред`явленого обвинувачення.

Наголошує, що правильність визначення правової кваліфікації діянь ОСОБА_8 під сумнів не ставиться, так як його протиправні діяння щодо незаконного придбання та зберігання психотропної речовини охоплюється диспозицією ч.1 ст. 309 КК України.

Зазначає, що допущена при формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті технічна помилка жодним чином не порушує право на захист обвинуваченого і не змушує його захищатись від нового обвинувачення.

Просить скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2024 року та призначити новий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів, які підтримали апеляційні скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_10 про їх заперечення і залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Ч.1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, відповідальність за яке настає в разі вчинення зазначених у диспозиції незаконних дій з наркотичними засобами або психотропними речовинами у розмірах, які становлять величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою, відповідно до таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» та до таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

Згідно викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин (амфетамін) без мети збуту, однак, як вбачається зі змісту, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування допущено описку, у текстовому формулюванні правової кваліфікації, зазначивши, інший вид предмету інкримінованого кримінального правопорушення, а саме «наркотичних засобів», на що слушно покликається сторона обвинувачення в апеляційних скаргах.

Разом з тим, наведене, стало мотивом ухвалення судом першої інстанції реабілітуючого рішення.

Так, підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин.

Згідно ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Окрім цього, виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає за доцільне наголосити, що не слід ототожнювати описку, яка є очевидною механічною помилкою, допущеною під час письмово-вербального викладу, із відсутністю складу кримінального правопорушення, що встановлюється на підставі дослідження та оцінки наявних у матеріалах кримінального провадження доказів, а не аналізу лексичного значення терміну, пов`язаного з певним явищем дійсності.

З врахуванням судової практики та практики Європейського суду з прав людини щодо розуміння поняття «пуризм» (надмірний формалізм), Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних (публічних) інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним (публічним) інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

Суд також наголосив, що основними правилами (підходами) до відмежування формалізму від надмірного формалізму є, зокрема, суть, за загальним правилом, переважає над формою.

На думку колегії суддів, покликання суду першої інстанції на недоліки змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки вказана суперечність не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не порушує права на захист обвинуваченого.

Окрім цього, на переконання колегії суддів, такий дефект не тягне за собою спотворення фактичних даних, оскільки некоректність спростовується фактами.

Так, колегія суддів звертає увагу на процесуальні особливості досудового розслідування таких злочинів, що регламентовані положенням абз.2 п.1 Постанови пленум Верховного суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», згідно якого, для встановлення виду, назви і властивостей наркотичного засобу, психотропної речовини, аналога такого засобу, речовини або прекурсора, їх походження, способу виготовлення чи переробки, а також належності наркотиковмісних рослин необхідні спеціальні знання, у справах даної категорії обов`язково має бути висновок експерта з цих питань.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд, застосувавши процесуальний механізм, мав можливість встановити достовірні відомості.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що некоректність даних не може трактуватися як процесуальне порушення, і не може бути поставлене в залежність від умовності, яка, як встановлено, є суто технічною помилкою, що не може слугувати самостійною підставою для ухвалення виправдувального вироку.

Таким чином, судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого, необхідно усунути зазначене порушення кримінального процесуального закону, дослідити доводи апеляційних скарг і постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційні скарги прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 та першого заступника керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 задоволити.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4