Справа № 303/4651/24
Номер рядка стат. звіту 387
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2023 року за № 0000443 про обвинувачення

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неліпино Мукачівського

району, зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , громадянина України,

українця, з середньою спеціальною освітою,

розлученого, раніше не судимого, військовослужбовця

Збройних Сил України військової служби за призовом

під час мобілізації, на особливий період, який перебуває

на посаді командира 3 відділення 2 взводу роти охорони

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «сержант»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час дії воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 17.09.2023 року самовільно залишив ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та був незаконно відсутній на військовій службі по 29.04.2024 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, всі обставини і мотиви його вчинення, викладені в обвинувальному акті, визнав повністю, показав, що без дозволу своїх начальників 17 вересня 2023 року самовільно залишив місце служби, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та був відсутнім на службі по 29 квітня 2024 року, у цей час знаходився вдома. У вчиненому щиро розкаявся.

При цьому з додержанням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думки учасників судового розгляду, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З врахуванням наведених обставин справи, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши і проаналізувавши наявні докази, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, є повністю доведеною.

Відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про його особу, зокрема те, що він є раніше не судимим, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, розлучений, утриманців не має.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження нових злочинів слід обрати покарання в межах санкції частини статті Кримінального кодексу України, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі. При цьому суд враховує, що згідно положення ч.1 ст.75 КК України, не може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку засудження особи за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 гривень до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з дня його затримання 29 квітня 2024 року.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі положення ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту цього вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання з 29 квітня 2024 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1