1-кп/465/706/24
Вирок

Іменем України

28.06.2024 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ромської національності, уродженця м.Димитров, (м.Мирноград), Покровського району, Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04.11.2021 за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 17.08.2023, близько 15:00 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (із подальшими змінами) в Україні введено воєнний стан, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи повторно, шляхом вільного доступу, зайшов у кімнату вказаної вище квартири, де піднявши верхню кришку столу, викрав конверти в яких знаходились грошові кошти. В той час, у кімнату зайшов потерпілий ОСОБА_7 , який виявив злочинні дії ОСОБА_5 та намагався його зупинити, однак ОСОБА_5 , усвідомлюючи що його викрито, відштовхнув потерпілого на диван та вибіг із викраденими коштами із квартири, внаслідок чого відкрито викрав грошові кошти в сумі 8000 доларів США, 1450 швейцарських фунтів, 100 фунтів стерлінгів, 50 канадських доларів, що у відповідності до курсу НБУ становить 371011,61 грн. та 50000,00 грн., що належали потерпілому ОСОБА_7 , чим завдав шкоду останньому на загальну суму 421011,61 грн., що відповідно до примітки до ст.185 КК України в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить великий розмір.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, визнав частково, заперечивши, що він штовхав потерпілого ОСОБА_7 , а також заперечив суму грошових коштів у гривнях, зазначивши, що він викрав не 50000,00 грн., а 4500,00 грн. В іншій частині підтвердив обставини, наведені в обвинувальному акті та надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення, просив суворо не карати. Показав суду, що 17.08.2023 він дійсно був присутній у квартирі потерпілого. Піднявши верхню кришку стола, викрав звідти грошові кошти та в подальшому розпорядився частиною грошових коштів на власний розсуд, придбавши одяг, витративши на покупки близько 1500,00 доларів США. Поданий ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково.

Попри часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України також підтверджується показаннями потерпілого, протоколами слідчих та процесуальних дій, іншими документами, які досліджено безпосередньо у судовому засіданні та які суд вважає належними та допустимими доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 17.08.2023 ОСОБА_5 разом ще з однією невідомою особою зайшли до його квартири та помітили, що у житловій кімнаті під кришкою стола, яка хиталась, наявні грошові кошти. В подальшому, він бажав зачинити кімнату на ключ, однак ОСОБА_5 відштовхнув його в сторону дивану та відкрито викрав грошові кошти у розмірі, який зазначений в обвинувальному акті. Зазначив також, що він не міг помилитись щодо суми грошових коштів, якими ОСОБА_5 заволодів, перебуваючи у нього в квартирі, оскільки день перед тим перераховував вказані грошові кошти. Поданий ним цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив такий задоволити.

Окрім зазначених показів, вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 17.08.2023 року;

- заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від 17.08.2023 року про добровільну згоду на проведення огляду місця події;

- протоколом огляду місця події від 17.08.2023 року, а саме квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 з фототаблицею та додатком до такого, в ході якого виявлено та вилучено три ПЛС з дверей, один ПЛС зі столу, один змив з зовнішньої ручки вхідних дверей у житлову кімнату, один змив із ручки вхідних дверей у квартиру;

- постановою та протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 19.08.2023 року, якими здійснено зняття відеозаписів з приладів відео фіксації з приміщення магазину "Електротовари Hefy", що за адресою АДРЕСА_4 ;

- протоколом огляду предметів від 19.08.2023 року, а саме СD-R диску, на якому містяться відеозаписи із камер відеоспостереження, які ведуться з приміщення магазину "Електротовари Hefy", що за адресою АДРЕСА_4 ;

- постановою та протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 19.08.2023 року, якими здійснено зняття відеозаписів з приладів відео фіксації з приміщення магазину "Про пиріжки", що за адресою АДРЕСА_5 ;

- протоколом огляду предметів від 21.08.2023 року, а саме СD-R диску, на якому містяться відеозаписи із камер відеоспостереження, які ведутьсяз приміщення магазину "Про пиріжки", що за адресою АДРЕСА_5 ;

- постановою та протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 19.08.2023 року, якими здійснено зняття відеозаписів з приладів відео фіксації з приміщення "Стоматології", що за адресою АДРЕСА_6 ;

- протоколом огляду предметів від 21.08.2023 року, а саме СD-R диску, на якому містяться відеозаписи із камер відеоспостереження, які ведуться з приміщення "Стоматології", що за адресою АДРЕСА_6 ;

- постановою та протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 19.08.2023 року, якими здійснено зняття відеозаписів з приладів відео фіксації з вулиці ринку "Привокзальний", що за адресою АДРЕСА_7 ;

- протоколом огляду предметів від 19.08.2023 року, а саме СD-R диску, на якому містяться відеозаписи із камер відеоспостереження, які ведуться з вулиці ринку "Привокзальний", що за адресою АДРЕСА_7 ;

- постановою та протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 19.08.2023 року, якими здійснено зняття відеозаписів з приладів відео фіксації з приміщення ТЦ"Скриня", що за адресою АДРЕСА_8 ;

- протоколом огляду предметів від 22.08.2023 року, а саме СD-R диску, на якому містяться відеозаписи із камер відеоспостереження, які ведуться з приміщення ТЦ"Скриня", що за адресою АДРЕСА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.08.2023 року з фототаблицею до такого, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу, зображену на фото №3, яка відповідно до довідки до вказаного протоколу являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка 17.08.2023 року відкрито заволоділа його грошовими коштами в приміщенні його квартири;

- протоколом огляду від 19.08.2023 року, а саме грошових коштів, які добровільно надані ОСОБА_5 згідно заяви від 19.08.2023;

- протоколом огляду від 19.08.2023 року, а саме фіскальних чеків, які добровільно надані ОСОБА_5 згідно заяви від 19.08.2023;

- даними Національного Банку України щодо офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 17.08.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2023 року з фототаблицею та додатком до такого, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу, зображену на фото №2, яка відповідно до довідки до вказаного протоколу являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особу, яка 17.08.2023 року була у приміщенні його квартири разом з іншим чоловіком;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.08.2023, проведеним слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 21.08.2023 року, з метою перевірки та уточнення відомостей по факту грабежу у квартирі АДРЕСА_2 , з відеозаписом до такого;

Відеозапис слідчого експерименту переглянуто безпосередньо у судовому засіданні, невідповідностей не виявлено.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.08.2023, проведеним слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 21.08.2023 року, з метою перевірки та уточнення відомостей по факту заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , з відеозаписом до такого;

Відеозапис слідчого експерименту переглянуто безпосередньо у судовому засіданні, невідповідностей не виявлено.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2023, проведеним слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 22.08.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , з відеозаписом до такого;

Відеозапис слідчого експерименту переглянуто безпосередньо у судовому засіданні, невідповідностей не виявлено.

З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено такі процесуальні рішення, документи та інші матеріали:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості до якого внесені 17.08.2023 року за №0000725, у зв`язку з тим, що 17.08.2023 року близько 15:30 год. двоє невідомих осіб чоловічої статі, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , умисно, відкрито, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану викрали грошові кошти в сумі: 50000 грн., 8000 доларів США, 450 франків, 100 фунтів та 50 канадських доларів, що належали ОСОБА_7 ;

- постанову заступника начальника управління поліції - начальника слідчого відділу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 від 18.08.2023 року про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000725 від 17.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України;

- постанову заступника керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_14 від 18.08.2023 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000725 від 17.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України;

- постанову слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 від 18.08.2023 про визнання речовими доказами трьох ПЛС з дверей, одного ПЛС зі столу; одного змиву із зовнішньої ручки вхідних дверей у житлову кімнату; одного змиву із ручки вхідних дверей у квартиру;

- постанову слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 від 19.08.2023 про визнання речовим доказом СD-R диску, на якому містяться відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані на фасаді приміщення магазину "Електротовари Hefy", що за адресою АДРЕСА_4 ;

- постанову слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 про визнання речовим доказом СD-R диску, на якому містяться відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані на фасаді приміщення магазину "Про пиріжки", що за адресою АДРЕСА_5 ;

- постанову слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 від 19.08.2023 про визнання речовим доказом СD-R диску, на якому містяться відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані на фасаді приміщення "Стоматології", що за адресою АДРЕСА_6 ;

- постанову слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 від 19.08.2023 про визнання речовим доказом СD-R диску, на якому містяться відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані на вулиці ринку "Привокзальний", що за адресою АДРЕСА_7 ;

- постанову слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 від 19.08.2023 про визнання речовим доказом СD-R диску, на якому містяться відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані на фасаді приміщення ТЦ"Скриня", що за адресою АДРЕСА_8 ;

- постанови слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_16 від 19.08.2023 про визнання речовими доказами 58 купюр номіналом 100 доларів США, 9 купюр номіналом 100 швейцарських франків, 2 купюр номіналом 50 швейцарських франків, 2 купюр номіналом 20 швейцарських франків, 4 купюр номіналом 10 швейцарських франків, 2 купюр номіналом 20 британських фунтів, 1 купюри номіналом 50 канадських доларів, трьох фіскальних чеків, які добровільно надані ОСОБА_5 ;

- ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 22.08.2023 про накладення арешту на грошові кошти;

Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно статей 85 та 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

Твердження обвинуваченого, що він не штовхав потерпілого, а також невизнання ним суми грошових коштів, якими він заволодів, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються показаннями потерпілого, який був попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, підстав не брати до уваги покази потерпілого судом не встановлено. Відтак, суд сприймає вказані твердження обвинуваченого, як спосіб захисту та пом`якшення кримінальної відповідальності за скоєне.

Суд дотримався норм, визначених статтями 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу суд розглянув відповідно до вимог закону.

При оцінці представлених суду доказів, суд виходить з загальних принципів кримінального судочинства, статей 84, 85, 86, 89 КПК України, практики Європейського суду з прав людини та практики Верховного суду.

Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає, що такі встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 21.10.2011 року у справі «Коробова проти України», відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», який ґрунтується на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, у великих розмірах та в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує, що відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Окрім цього, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який відповідно до довідок КНП «Калуська міська лікарня Калуської міської ради» від 22.08.2023 року на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, ніде не працює.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Оскільки, судом призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, обвинуваченої у скоєнні злочину від 03.05.2024 ОСОБА_5 було затримано 03.05.2024 о 17:04 год. на підставі ухвали Франківського районного суду м.Львова від 10.04.2024.

Відтак, строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слідрахувати з моменту його фактичного затримання - 03.05.2024.

Окрім цього, згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення про залік досудового тримання під вартою. За змістом ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Отже, на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 22.08.2023 моменту взяття під варту відповідно до ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 22.08.2023 до 13.09.2023 моменту звільнення у зв`язку з внесенням застави, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Також, прокурором подано клопотання про звернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 , у дохід держави.

Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження, який було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування.

Заставодавець ОСОБА_17 в судові засідання не з`являвся, хоча й належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення таких шляхом скерування судових повісток про виклик до суду на адресу його місця проживання рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 22.08.2023 по справі №465/6404/23 (провадження № 1-кс/465/1225/23) ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 214720,00 грн., яка 12.09.2023 внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, у зв`язку з чим ОСОБА_5 13.09.2023 звільнено із Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , маючи застосований стосовно нього запобіжний захід у вигляді застави у даному кримінальному провадженні, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 177, п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, не прибував за викликами та переховувався від суду, у зв`язку із чим ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 18.12.2023 оголошений у розшук із подальшим постановленням ухвали в порядку, передбаченому ст. 190 КПК України, а також повторно оголошений у розшук ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 16.02.2024.

На підставі викладеного та беручи до уваги, що запобіжний захід у вигляді застави був порушений ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне заставу у розмірі 214720,00 грн. звернути в дохід держави.

Окрім цього, потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 146339,40 грн. та моральної шкоди в сумі 100000,00 грн., з урахуванням страждань, змушених змін у житті та порушенням нормального способу життя, оскільки потерпілий є пенсіонером, інвалідом першої групи, пересувається лише на милицях, після вчинення кримінального правопорушення пережили з дружиною великий стресс, всі заощадження сім`ї, які могли б були використані на ліки, були викрадені.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 цього Кодексу особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як передбачено ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовуєтьсяв повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 146339,40 гривень підлягає задоволенню, оскільки підтверджений матеріалами кримінального провадження та такий визнаний у повному обсязі обвинуваченим ОСОБА_5 .

В частині позовних вимог про стягнення з цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_7 в сумі 100000,00 грн., суд вбачає правові підстави для їх часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що цивільним позивачем ОСОБА_7 доведено заподіяння йому цивільним відповідачем обвинуваченим ОСОБА_5 моральної шкоди. Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини цивільного відповідача, обставин, за яких вчинено злочин, тривалості моральних страждань цивільного позивача та негативних наслідків, які настали для позивача у зв`язку із вчиненням по відношенню до нього злочинних дій, суд вважає, що 30000,00 грн., є достатнім розміром для відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Також, у справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України, оскільки під час судового розгляду на майно обвинуваченого накладався арешт.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання - 03.05.2024.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 22.08.2023 по 13.09.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.

Речові докази ПЛС з дверей, зі столу, змиви з зовнішньої ручки вхідних дверей у житлову кімнату та квартиру, вилучені під час огляду місця події - знищити.

Речові докази - СD-R диски з камер відеоспостереження за адресами: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; фіскальні чеки, надані ОСОБА_5 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 146339 (сто сорок шість тисяч триста тридцять дев`ять) гривень 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 - відмовити.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 22.08.2023 у розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 коп., внесену 12.09.2023 за обвинуваченого ОСОБА_5 заставодавцем ОСОБА_17 (адреса: АДРЕСА_9 ) на рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Арешт, накладений ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 26.09.2023 у кримінальному провадженні №0000725 від 17.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України на все рухоме та нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , УНЗР 073, ID-паспорт громадянина України №008883350, виданого 13.03.2023 року, адреса: АДРЕСА_1 ) в межах заявленого цивільного позову в розмірі 246339 (двісті сорок шість тисяч триста тридцять дев`ять) гривень 40 коп. - скасувати.

Вирок може бути оскарженодо Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1