Справа № 185/4029/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у приміщенні суду у порядку спрощеного провадження в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 04 лютого 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська Одеської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, військовослужбовця за мобілізацією, перебуваючого на посаді помічника начальника служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший лейтенант, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07 лютого 2022 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ст. 286-1 ч. 1 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу 51000 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на три роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , є військовослужбовцем призову за мобілізацією, перебуваючи на посаді помічника начальника служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 . 10 липня 2022 року він приблизно о 02.00 год., знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, знаючи про те, що він за вироком суду позбавлений права керувати транспортними засобами, керував транспортним засобом «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 без посвідчення водія. Таким чином, ОСОБА_3 ухилився від покарання, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2022 року за ч.1 ст. 286-1 КК України, а саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинуваченим подано заяву, яка складена у присутності адвоката, згідно з якою ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Судом установлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що обвинувачений надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

При цьому обвинувачений подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 389 КК України, а його дії кваліфікуються як ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, за який передбачене покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на той самий строк.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проходження служби характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У якості пом`якшуючих обставин суд враховує визнання вини у вчиненому кримінальному проступку, щире каяття.

Обтяжуючі обставини відсутні.

Враховуючи викладене, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 389 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік.

В той же час обвинувачений є військовослужбовцем, тому вбачається доцільним, на підставі ст. 58 КК України враховуючи обставини справи та особу засудженого (позитивна характеристика), замінити обвинуваченому військовослужбовцю покарання у вигляді обмеження волі один рік на покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовця з відрахуванням 20 відсотків із суми грошового забезпечення в дохід держави на один рік.

Крім того, відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання за новий злочин, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

А за змістом ч. 3 ст. 71 КК України призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Обвинувачений за попереднім вироком відбув повністю покарання у вигляді штрафу, який ним сплачено.

В той же час, додаткове покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом на три роки ним повністю не відбуте. Відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України позбавлення права керувати транспортними засобами обчислюється з моменту набрання вироком чинності. Попередній вирок щодо обвинуваченого набрав чинності 10 березня 2022 року.

Кінцевий строк вказаного додаткового покарання - 09 березня 2025 року.

Отже на дату ухвалення даного вироку відбута частина 2 роки 1 м. 13 днів, Отже, покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України з приєднанням до покарання призначеного за даним вироком невідбутого покарання за попереднім вироком.

Судові витрати відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 58 КК України призначене покарання у вигляді одного року обмеження волі замінити на покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на один рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

На підставі ст. 71 ч.1, 3 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного даним вироком у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на один рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави, приєднати повністю невідбуту частину додаткового покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2022 року у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Остаточне покарання визначити ОСОБА_3 увигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на один рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави, та невідбутої частини додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2022 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1