Справа № 369/6745/24
Провадження №1-кс/369/1472/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001181 від 19.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001181 від 19.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001181 від 19.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2024 року до ЧЧ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення по лінії " НОМЕР_1 " від представника органу охорони здоров`я про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виконуючи вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин та механізмів, які відносяться до робіт з підвищеною небезпекою гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому хребця.

При цьому, у ході досудового розслідування, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення 19.04.2024 в період часу з 15 год. 10 хв. по 17 год. 25 хв., було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне: транспортний засіб марки «MAN» моделі «TGA 26.310», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, який належить ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі чорного кольору від транспортного засобу з`єднані кільцем, які поміщено до спец-пакету НПУ № PSP 1465839.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням та запобігання їх знищенню.

Перелік і види майна, що належить арештувати: транспортний засіб марки «MAN» моделі «TGA 26.310», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, який належить ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі чорного кольору від транспортного засобу з`єднані кільцем, які поміщено до спец-пакету НПУ № PSP 1465839.

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

В зв`язку із вищевикладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, яке є предметом злочину (кримінального правопорушення), знаряддям його вчинення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, прокурор просив накласти арешт на транспортний засіб марки «MAN» моделі «TGA 26.310», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, який належить ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі чорного кольору від транспортного засобу з`єднані кільцем, які поміщено до спец-пакету НПУ № PSP 1465839.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 заперечував щодо поданого клопотання та просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001181 від 19.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2024 року до ЧЧ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення по лінії " НОМЕР_1 " від представника органу охорони здоров`я про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виконуючи вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин та механізмів, які відносяться до робіт з підвищеною небезпекою гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому хребця.

Так, слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає, що у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити, оскільки прокурор не довів необхідність накладення арешту на транспортний засіб марки «MAN» моделі «TGA 26.310», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.

Так, хоча в клопотанні прокурор вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно.

Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання.

Більш того, у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, а це, в свою чергу, підтверджує, що у цій справі орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Враховуючи зазначене, а також те, що в матеріалах, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що зазначене в клопотанні майно є предметом кримінального правопорушення, то на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001181 від 19.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.04.2024 року о 10:30 годин.

Слідчий суддя ОСОБА_7