печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7795/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000726 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Київської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, маючи вищу юридичну освіту, будучи у період з 2008 по 2014 рік працівником Донецького апеляційного адміністративного суду, достеменно знаючи про факт окупації території Донецької області збройними силами російської федерації, а також, що суверенітет України поширюється на всю її територію, що Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаним про те, що місто Донецьк та Донецька область є невід`ємною складовою частиною України, діючи всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, підтримуючи агресію російської федерації на території України, діючи умисно, усвідомлюючи, що вказаний незаконно створений терористичною організацією «орган» не відноситься до системи органів виконавчої влади, визначеної Конституцією України та іншими законодавчими актами України, 27 грудня 2018 року добровільно зайняв посаду так званого «першого заступника Міністра юстиції донецької народної республіки», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, яку обіймав до 09 лютого 2023 року.

Надалі, починаючи з 27 грудня 2018 року і до 09 лютого 2023 року ОСОБА_5 , займаючи посаду так званого «першого заступника Міністра юстиції донецької народної республіки» та виконуючи функції за цією посадою, організаційно сприяв діяльності терористичної організації «ДНР».

Відповідно до відведеної ролі у плані спільних злочинних дій та на виконання покладених функцій, ОСОБА_5 з власної ініціативи, шляхом здійснення своїх повноважень так званого «першого заступника міністра юстиції ДНР» як безпосередньо так і через підпорядковані його структурні підрозділи незаконно створеного органу, забезпечував стійкість та керованість терористичної організації «ДНР».

Реалізуючи, свій злочинний умисел, спрямований на участь та сприяння діяльності терористичної організації, перебуваючи у прямому підпорядкуванні керівництва терористичної організації «ДНР» та виконуючи функції за посадою, ОСОБА_5 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, забезпечував контроль виконання наказів «міністра юстиції ДНР», приймав участь у складі делегацій «міністерства юстиції ДНР», здійснював підписання наказів, меморандумів, очолював делегації, проводив робочі зустрічі «міністерства юстиції ДНР» та інші дії, які сприяли діяльністі терористичної організації.

При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що терористична організація, учасником та керівником якої він був, перебуваючи на посаді так званого «першого заступника міністра юстиції ДНР», діє на території України незаконно, що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки; залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

В результаті діяльності терористичної організації «ДНР» на території Донецької області було спричинено загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, викрадено майно фізичних та юридичних осіб в особливо великому розмірі, таким чином умисні дії членів терористичної організації призвели до тяжких фізичних та моральних страждань значної частини населення України.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_5 , у період часу з 27 грудня 2018 року і до 09 лютого 2023 року займаючи посаду так званого «першого заступника Міністра юстиції донецької народної республіки», під час здійснення збройної агресії російської федерації проти України, здійснював інформаційну діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямовану на підтримку держави-агресора та окупаційної адміністрації, за відсутності ознак державної зради, та брав активну участь у таких заходах в якості так званого «першого заступника міністра юстиції ДНР».

Так у березні 2022 року ОСОБА_5 , достеменно розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою інформаційної підтримки держави-агресора та формування у громадян думки щодо законності органів, створених її окупаційною адміністрацією на території Донецької області, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, здійснив виступ щодо забезпечення роботи «міністерства юстиції ДНР» на звільнених територій міста Мангуш та Володарське Донецької області від Збройних сил України.

Вказане звернення 18.03.2022 оприлюднено на сайті «мінітерства юстиції ДНР» за посиланням Вказане звернення 14.04.2022 невстановленими особами оприлюднено на сайті «мінітерства юстиції ДНР» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 із заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Крім того, у квітні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, проте не пізніше 14.04.2022, ОСОБА_5 , достеменно розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою інформаційної підтримки держави-агресора та формування у громадян думки щодо законності органів, створених її окупаційною адміністрацією на території Донецької області, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, у форменому одязі зеленого кольору із символікою «Z», здійснив виступ щодо передачі війсковослужбовцям «народної міліції ДНР», які приймають участь у бойових діях, гуманітарної допомоги, яку зібрали співробітники «міністерства юстиції ДНР» (продуктів харчування, засобів гігієни, матрасів), закликаючи надавати у подальшому таку підтримку вказаним військовослужбовцям.

Вказане звернення 14.04.2022 невстановленими особами оприлюнено на сайті «мінітерства юстиції ДНР» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 із заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Відеозапис вказаного звернення ОСОБА_5 невстановленими особами опубліковано на загальнодоступному відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5

У подальшому, у травні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, проте не пізніше 26.05.2022, ОСОБА_5 , достеменно розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою інформаційної підтримки держави-агресора та формування у громадян думки щодо законності органів, створених її окупаційною адміністрацією на території Донецької області, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, у форменому одязі зеленого кольору, здійснив публічний виступ щодо передачі військовослужбовцям «ДНР» у м. Ясинувата Донецької області партії гуманітарної допомоги, зібраної співробітниками «міністерства юстиції ДНР».

Вказане звернення 26.05.2022 оприлюнено на сайті «мінітерства юстиції ДНР» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 із заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Відеозапис вказаного звернення ОСОБА_5 невстановленими особами опубліковано на загальнодоступному відеохостингу «YouTube» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

30.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

- в участі у терористичній організації та іншому сприянні діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України (карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої);

- у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації державни-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України (карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої);

- у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, за відсутності ознак державної зради, активна участь у таких заходах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України (карається позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої).

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Підозрюваний неодноразово викликався прокурором для особистого отримання повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного, однак останній на виклик прокурора не з`явився.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`явився без поважних причин на виклики прокурора, постановою слідчого від 13.02.2024 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, який доручено оперуповноваженим Другого оперативного відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Точне місцезнаходження ОСОБА_5 наразі невідоме.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 258-3, ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 опубліковано на сайті Офісу Генерального прокурора, оскільки останній перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`явився без поважних причин на виклик прокурора.

Підозра ОСОБА_5 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри також доречно врахувати практику Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Мюррей проти Сполученого королівства», відповідно до якої факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України є ризиками, передбаченими п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду: наявність даного ризику обґрунтовано тим, що у органу досудового розслідування на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, відповідальність за який за ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, набувши після повідомлення йому про підозру відповідно процесуального статусу - підозрюваний, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

- Ризик незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні:

Протоколом допиту свідка підтверджено особу підозрюваного та проведено з ним впізнання.

ОСОБА_5 будучі викладачем юридичного навчального закладу та колишнім працівником суду обізнаний у засобах, методах, формах проведення досудового розслідування, а отже розуміє суть і роль показань свідків у кримінальному провадженні. Застосовуючи запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, підозрюваний буде мати реальну можливість переховуватись від органу досудового розслідування.

З огляду на наведене, дії підозрюваного та загроза можливого покарання за них свідчать про те, що вказана особа з метою ухилення від кримінальної відповідальності може реалізувати будь який із вищевказаних дій, що становлять ризики визначені в п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може знищити сховати, або спотворити докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже протиправна діяльність його статусом.

ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені факти обґрунтовують можливість обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_5 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у розшуку

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Донецьк, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного обраного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1