Справа № 598/990/24
провадження № 1-кп/598/138/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Збараж матеріали кримінального провадження №598/990/24 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Загороддя, Збаразького району, Тернопільської області, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого неофіційно, проживаючого по АДРЕСА_1 , не депутата, раніше судимого:

1. вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 28.02.2023 року за ст.126-1, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70, ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з випробування з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, ухвалою Збаразького районного суду від 12.02.2024 року іспитовий строк скасований;

2. вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 01.04.2024 року за ст.126-1, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,

за ст.126-1 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 ..

Так, 23 лютого 2024 приблизно о 02 год., обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , що виразилося у нанесенні потерпілій не менше семи ударів руками та ногами по різних частинах тіла, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синців передньої поверхні грудей зліва, поперекової ділянки та обох гомілок, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим завдав шкоди фізичному здоров`ю потерпілої та її особистим правам та інтересам, наданих їй Конституцією України.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, як умисні дії, що виразилися у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо матері, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

16 травня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, про що роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжкими злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілою у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, передбачена санкцією ст.126-1 КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам Закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_4 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 травня 2024 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №598/990/24.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді посбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 01.04.2024 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 07 березня 2024 року, зарахувавши в строк відбутого покарання за даним вироком частково відбуте покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 01.04.2024 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_7