Березівський районний суд Одеської області
23.05.2024
Справа № 494/1846/23
Провадження № 1-кп/494/60/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000460 щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець с. Маркевичево Ширяївського району Одеської області, офіційно не працюючого, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.02.2021 вироком Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік;

- 03.01.2023 вироком Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України);

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 на пасовищі розташованого за межами с. Вишневе, Березівського району. Одеської області, знайшов ручну осколкову гранату РГН.

Керуючись раптово виниклим умислом, направленим на незаконне придбання, зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу. діючи з прямим умислом, без мети збуту, всупереч передбаченого законом порядку, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого бойового припасу гранату РГН.

У подальшому, вказану гранату РГН. ОСОБА_5 умисно, протиправно. з метою незаконного зберігання, переніс до місця свого проживания за адресою: АДРЕСА_1 , чим здійснив носіння бойового припасу та у подальшому від`єднав запал УДЗ.

Усвідомлюючи, що зберігання бойових припасів являється забороненим без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , діючи умисно, став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за вказаною адресою у одній із кімнат будинку корпус гранати РГН, який являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та бойовий припас запал УДЗ, призначений для ініціювання вибуху розривного заряду гранат РГО та РГН, які в сукупності утворюють ручну осколкову гранату РП, яка є вибуховим пристроєм та належить до бойових припасів.

У подальшому, 14.08.2023 працівниками Березівського РВП ГУНП в Одеській області проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_4 та в шафі, що знаходиться в спальні кімнаті будинку виявлено та вилучено придатні до вибуху при конструктивному поєднанні корпус гранати РГН та запал УДЗ, які в сукупності утворюють ручну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та належить до бойових припасів.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинуваченого та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав суду пояснення про те, яким чином ним було скоєно кримінальні правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені злочину та просив суд призначити найменш суворе покарання - не позбавляти волі.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість не погашена та не знята, не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку, не одружений, має посередню характеристику.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким обвинувачений скористався.

Обставини, які обтяжують обвинуваченій покарання згідно статті 67 КК України рецедив злочинів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною першою статті 263 КК України у виді позбавлення волі строком по 3 роки, та на підставі ст 71 КК України приєднати частково покарання за вироком від 03.01.2023 року, визначивши остаточне покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Обвинувачений просив призначити найменш суворе покарання та вказав, в подальшому житті не буде вчиняти таких дій.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним злочину, позицію державного обвинувача та самого обвинуваченого, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, та на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднати частину покарання за вироком від 03.01.2023 року, визначивши остаточне покарання у виді 3 роки та 6 місяців позбавлення волі, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності .

Накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 16 серпня 2023 року арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: корпус ручної осколкової гранати «РГН» та запал типу «УЗД» скасувати.

Суд також вважає, що вищевказані речові докази, а саме: корпус ручної осколкової гранати «РГН» та запал типу «УЗД» - конфіскувати для потреб оборони держави.

Кім того, необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 965 гривень 00 копійок витрат за проведення вибухово-технічної експертизи від 19.08.2023 року.

До набрання вироку законної сили, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 23.05.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, 71, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі частини першої статті 71 КК України до покарання, призначеного за вказаним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/22138/21 від 03.01.2023 року та призначати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту, тобто з 23.05.2024 року.

Накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 16 серпня 2023 року арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: корпус ручної осколкової гранати «РГН» та запал типу «УЗД» скасувати.

Речові докази, а саме: корпус ручної осколкової гранати «РГН» та запал типу «УЗД» - конфіскувати для потреб оборони держави.

Стягнути з ОСОБА_4 . на користь держави 965 гривень 00 копійок витрат за проведення вибухово-технічної експертизи від 19.08.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1