ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 Справа №607/15487/23 Провадження №1-кп/607/81/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 01 липня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого техніком-будівельником ФОП ОСОБА_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

та обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. В подальшому строк дії воєнного стану на території України неодноразово продовжувався, зокрема строк дії воєнного стану в України продовжено з 05.30 год. 20 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 02.05.2023 року №3057-ІХ.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено провести загальну мобілізацію. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. В подальшому строк проведення загальної мобілізації на території України неодноразово продовжувався, зокрема, строк дії проведення загальної мобілізації в Україні продовжено від 01.05.2023 р. відповідно до Указу Президента України №255/2023 «Про продовження строку загальної мобілізації».

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Так, у обвинуваченого ОСОБА_3 після продовження строку дії воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 02.05.2023 р. № 3057-ІХ, виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), був військовозобов`язаним та придатним до військової служби згідно довідки військово-лікарської комісії від 03.06.2023 р. № 77/2. Окрім цього ОСОБА_3 відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не мав права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією.

Обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в умовах особливого періоду, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, отримав повістку 03.06.2023 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) з вимогою прибути 08.06.2023 р. о 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 (НГУ) для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період.

08.06.2023 р. обвинувачений ОСОБА_3 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 (НГУ) для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ст. 65, 68 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» містить перелік випадків, коли військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, з урахуванням вищезазначеного обвинувачений ОСОБА_3 не підпадає під перелік випадків, коли громадянин не підлягає призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження права громадян на проходження альтернативної служби із зазначенням строку дії цих обмежень.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав та пояснив, що 03 червня 2023 року, коли він перебував на вулиці, до нього підійшли військові та представившись працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвезли його у вказану установу. Через деякий час його та ще одного чоловіка, який перебував у військомматі, відвезли в смт. Підволочиськ, де їм провели медичний огляд. Згідно довідки військово-лікарської комісії він був визнаний придатним для проходження військової служби, однак медичний огляд йому було проведено поверхнево, стан його здоров`я лікарі не перевіряли, а лише поставили свої підписи на бланку довідки. Водночас вказав, що у довідці ВЛК містяться недостовірні відомості про стан його здоров`я, у зв`язку з наявністю в нього варикозу, проблем зі спиною та хронічними захворюваннями. Вважає рішення військово-лікарської комісії про придатність для проходження військової служби неправомірним, проте його не оскаржував. Надалі йому було вручено повістку про необхідність 08 червня 2023 р. прибути у ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у складі військової частини для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. Однак у вказаний у повістці час він не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки морально не готовий до проходження військової служби та не готовий вбивати, а також не вміє користуватись зброєю.

При призначенні покарання просить застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового слідства доказами, що були предметом аналізу під час судового розгляду.

Зокрема, показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він працює інструктором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 та 03 червня 2023 року особисто вручав ОСОБА_3 повістку за призовом під час мобілізації з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 08 червня 2023 р. для відправки у складі команди у військову частину. Так, ОСОБА_3 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 та згідно висновку військово-лікарської комісії був визнаний придатним до військової служби, а також у нього не було підстав для відстрочки. Також повідомив, що ОСОБА_3 було роз`яснено зміст ст. 336 КК України за ухилення від призову на військову службу, про що він особисто підписав відповідну заяву-роз`яснення. Разом з тим у вказаний в бойовій повістці час він не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також вказав, що йому не відомі обставини проходження медичного огляду ВЛК ОСОБА_3 .

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який вказав, що він працює офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так, перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 та будучи придатним до військової служби згідно висновку військово-лікарської комісії, а також не маючи підстав для відстрочки, ОСОБА_3 було повідомлено, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації та вручено повістку з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 08 червня 2023 р. для відправки у військову частину. При цьому ОСОБА_3 було доведено до відому зміст ст. 336 КК України та підстави для відстрочки відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що він особисто розписався у відповідній заяві. Також вказав, що медичний огляд ВЛК було проведено ОСОБА_3 при ІНФОРМАЦІЯ_6 03 червня 2023 р., однак обставини проходження ВЛК ОСОБА_3 йому не відомі.

Крім наведених показань свідків, винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, доводиться також оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 від 20.06.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, гр. ОСОБА_3

(а.м.к.п. 45);

- розпискою із особистим підписом ОСОБА_3 від 03.06.2023 р. про отримання ним повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09.00 год. 08.06.2023 р. для відправки в команду № НГУ.

(а.м.к.п. 46);

- контрольним талоном мобілізаційного розпорядження №1, відповідно до якого мобілізаційне розпорядження ОСОБА_3 одержав 03.06.2023р.

(а.м.к.п. 47);

- заявою ОСОБА_3 від 03.06.2023 р. про ознайомлення із законодавством та змінами до нього щодо проходження військової служби, доведення останньому ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та відсутність у нього підстав для відстрочки, доведення змісту ст. 336 КК України та настання кримінальної відповідальності щодо ухилення від проходження військової служби, а також про відсутність у нього заперечень щодо проходження військової служби за призовом по мобілізації у ЗСУ та інших військових формуваннях.

(а.м.к.п. 48);

- копією повістки на відправку ІНФОРМАЦІЯ_4 з вимогою до ОСОБА_3 прибути 08.06.2023 р. о 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_3 для відправки в команду №НГУ для проходження військової служби відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію». Вказану повістку вручено ОСОБА_3 особисто, про що свідчить його особистий підпис у розписці про отримання повістки 03.06.2023 р.

(а.м.к.п. 49);

- копією військового квитка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , серії НОМЕР_2 від 03.06.2023 р.

(а.м.к.п. 50);

- довідкою військово-лікарської комісії №77/2 від 03.06.2023 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якої ОСОБА_3 проведено медичний огляд ВЛК 03.06.2023 р. та визнано придатним до військової служби.

(а.м.к.п. 53);

- рапортом офіцера ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 від 09.06.2023 р. про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який був визнаний придатним до військової служби (довідка ВЛК №77/2 від 03.06.2023 р.) та ознайомлений з вимогами керівних документів, а також статті КК України щодо ухилення від виконання військового обов`язку та проходження військової служби, не прибув по бойовій повістці з метою призову по мобілізації на військову службу до ЗСУ для відправки в команду НОМЕР_1 (НГУ) о 09.00 год. 08.06.2023 р.

(а.м.к.п. 54).

Аналізуючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим злочину, інкримінованого стороною обвинувачення. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Таким чином у своїй сукупності всі докази підтверджують доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті.

Разом з тим пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 про неправомірність рішення військово-лікарської комісії про придатність для проходження військової служби, у зв`язку з наявністю в нього варикозу, проблем зі спиною та хронічними захворюваннями, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, адже встановлено, що зазначене рішення обвинуваченим не оскаржувалось, будь-яких даних щодо стану здоров`я обвинуваченого, що б перешкоджало проходженню ним військової служби, не надано, тому показання ОСОБА_3 у цій частині суд вважає такими, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Також не заслуговують на увагу і пояснення ОСОБА_3 щодо того, що він морально не готовий до проходження військової служби, адже захист України, її незалежності, суверенітету, недоторканності та територіальної цілісності є обов`язком кожного громадянина.

Крім того суд не бере до уваги зауваження захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 щодо того, що обвинуваченому ОСОБА_3 не було вручено копію обвинувального акту, адже у матеріалах кримінального провадження міститься розписка із особистим підписом обвинуваченого ОСОБА_3 про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 16 серпня 2023 року, та в судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив те, що зазначений підпис був виконаний саме ним.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та стан здоров`я, позитивну характеристику по місцю проживання та місцю роботи, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає.

Крім того судом встановлено, що обвинувачений визнав факт ухилення ним від призову на військову службу під час мобілізації. Разом з тим з поведінки обвинуваченого не вбачається, що останній щиро розкаюється у вчиненому, оскільки каяття має бути дієвим і повинно включати в себе активні дії. Проте у матеріалах кримінального провадження відсутні та судом не встановлено дані щодо того, що ОСОБА_3 намагався виправити наслідки вчиненого, які конкретні дії для цього вживав, впродовж досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не вжив жодних реальних заходів для з`явлення у ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби, а тому визнання ним своєї вини під тиском неспростованих доказів є формальним і таким, що зроблене з метою уникнення справедливого покарання. Окрім того, на думку суду, пояснення ОСОБА_3 , надані ним у судовому засіданні, щодо того, що він морально не готовий до проходження військової служби, свідчать про його позицію і надалі ухилятися від проходження військової служби у Збройних Силах України, що також підтверджується і тим, що ОСОБА_3 , не з`явившись 08 червня 2023 р. для відправки у складі команди для проходження військової служби, в подальшому 12 серпня 2023 року також відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також судом взято до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Слід зазначити, що ухилення від захисту Батьківщини в період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, оскільки створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

В умовах збройної агресії з боку іншої держави захист Вітчизни набуває особливого значення, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення.

При цьому, на думку суду, підстави для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України відсутні, адже це не буде достатнім для його виправлення та не відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військовій агресії російської федерації, що в разі такого застосування може стати негативним прикладом для інших осіб. Реальне покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення гарантуватиме адекватне реагування на загрозу національної безпеки держави та сприятиме досягненню цілей покарання, передбачених ст. 50 КК України, а саме: запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від захисту Вітчизни і реального покарання за це не настане.

Натомість покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його реального відбування з випробуванням, на переконання суду, не змінить ставлення ОСОБА_3 до конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність та його намір і надалі ухилятися від проходження військової служби у Збройних Силах України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- повідомлення про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , оригінал розписки про отримання повістки ОСОБА_3 03.06.2023 р., оригінал контрольного талону мобілізаційного розпорядження від 03.06.2023 р., завірену копію заяви ОСОБА_3 про ознайомлення із кримінальною відповідальністю за ухилення від проходження військової служби, завірену копію повістки про виклик ОСОБА_3 , завірену копію військового квитка НОМЕР_2 , завірену копію довідки військово-лікарської комісії ОСОБА_3 №77/2 від 03.06.2023 р., рапорт офіцера шостого відділу ТРТЦК та СП ОСОБА_11 про неявку ОСОБА_3 08.06.2023 р. до ТРТЦК та СП, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- повідомлення про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , оригінал розписки про отримання повістки ОСОБА_3 03.06.2023 р., завірену копію довідки військово-лікарської комісії ОСОБА_3 №77/2 від 03.06.2023 р., оригінал акту від 12.08.2023 р., оригінал рапорту офіцера шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 про відмову ОСОБА_3 від отримання мобілізаційного розпорядження та повістки для відправки в команду НОМЕР_3 12.08.2023 р., оригінал мобілізаційного розпорядження від 12.08.2023 р., оригінал повістки про виклик ОСОБА_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження,

після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1