КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 08 травня 2024 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жмеринка Вінницької обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого у тому АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України,-

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого міжвідомчої слідчої групи - начальника 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 травня 2024 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та неповнотою судового розгляду.

На думку апелянта, підозра необґрунтована, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Зокрема, слідчим суддею не надано належної оцінки тому, що у повідомленні про підозру не зазначено про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину.

Зазначає, що викладені у повідомленні про підозру обставини мали місце, однак вони свідчать про те, що оплата коштів у розмірі 252 174, 201 грн., здійснювалася за послуги виключно з метою охорони та утримання нерухомого майна, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Також, повідомлення про підозру не містить визначення форми співучасті ОСОБА_6 та інших осіб, що входять до такої групи.

На думку захисника, слідчим суддею порушено вимоги, передбачені ч. 6 ст. 132 КПК України, не перевірено наявність у матеріалах клопотання доказів на підтвердження обставин, на які посилається сторона обвинувачення.

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги те, що у клопотанні не зазначено будь-яких фактичних даних та доказів, які підтверджують існування ризиків.

Серед іншого, у вступній частині клопотання зазначено невірно дату реєстрацію кримінального провадження, що стало підставою для помилкового зазначення слідчим суддею такої дати в оскаржуваному рішенні.

Звертає увагу на характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстрований та проживає у м. Києві, перебуває на обліку в ТЦК та СП, як військовозобов`язаний, на його утриманні хвора сестра.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчими міжвідомчої слідчої групи Головних слідчих управлінь Державного бюро розслідувань та Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04 серпня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001288 , за підозрою, у тому числі ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

17 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

18 квітня 2024 року старший міжвідомчої слідчої групи - начальник 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , за погодженням із старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 15 травня 2024 року, без визначення розміру застави

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, є обґрунтованою.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя вірно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх існування.

Зокрема, ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість невідворотності покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховуватися від органів досудового розслідування, а також усвідомлюючи можливість призначення такого виду додаткового покарання як конфіскація майна у разі визнання його винуватим, з метою його переховування вживатиме заходів до відчуження належного йому майна на користь третіх осіб.

Крім того, у кримінальному провадженні перевіряються на причетність скоєння кримінального правопорушення інші особи, які можуть бути співучасниками підозрюваного, однак на теперішній час їх не встановлено, у зв`язку із чим вони мають можливість сприяти у переховуванні ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також, наявність достатніх майнових ресурсів, як у самого підозрюваного, так і його близьких родичів, зокрема земельних ділянок, нерухомого майна, свідчить про можливість використання грошових коштів від реалізації цього майна чи іншого його оплатного використання, що надасть змогу підозрюваному протягом певного часу змінити місце свого проживання/перебування.

Разом з тим, на теперішній час у кримінальному провадженні не проведено весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлено усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази, інших співучасників та предметів вчинення кримінального правопорушення та пристроїв на яких може знаходитися інформація щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, підозрюваний перебуваючи за межами установи попереднього ув`язнення матиме можливість вжити заходи щодо знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обгрунтованими є посилання слідчого та прокурора на п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу на свідків, експерта, спеціалістів у кримінальному провадженні, оскільки, підозрюваному вручено повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу з доданими до нього матеріалами досудового розслідування, якими воно обґрунтовується, яке містять значиму інформацію, у тому числі щодо проведених слідчих та процесуальних дій відносно невстановлених до цього часу осіб - співучасників протиправної діяльності підозрюваного.

Таким чином, підозрюваний з урахуванням вказаної обставини, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, матиме можливість обговорювати з іншими невстановленими особами, причетними до протиправної діяльності, відомі органу досудового розслідування обставини щодо підготовки та вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, та усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься вплинути на цих осіб.

Також, зазначений ризик, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які вказують, що підозрюваний ОСОБА_6 займав та займає керівне становище відносно них, а також інших підлеглих ОСОБА_13 осіб, та є його довіреною особою у всіх питаннях, пов`язаних із фінансово-господарською діяльністю фактично належних йому підприємств. Вказане свідчить про наявні в ОСОБА_6 можливості впливати на зазначених свідків, а також інших, на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб з оточення ОСОБА_13 , котрим відомі обставини вчиненого підозрюваним злочину.

Окрім цього, на думку слідчого судді сталим є ризик щодо можливості того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, на даний час у кримінальному провадженні перевіряється причетність низки інших осіб, у тому числі тих, які проживають на території держави-агресора, до підготовки та вчинення вказаних кримінальних правопорушень, у тому числі осіб, знайомих з підозрюваним. Враховуючи викладене, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може узгоджувати свої дії з невстановленими на даний час особами та таким чином намагатися не допустити викриття себе, як співвиконавця розслідуваного кримінального правопорушення, а також встановлення обставин його підготовки та вчинення.

Щодо посилання сторони обвинувачення про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що він є необгрунтований та передчасний.

З огляду на викладене, доводи захисника в апеляційній скарзі на те, що у клопотанні не зазначено будь-яких фактичних даних та доказів, які підтверджують існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в їх сукупності із вказаними обставинами, слідчий суддя врахував обставини, викладені у підозрі, кримінальне покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим, його майновий стан, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначено у клопотанні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_6 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Посилання захисника на характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, зареєстрований та проживає у м. Києві, перебуває на обліку в ТЦК та СП, як військовозобов`язаний, на його утриманні хвора сестра, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

Посилання сторони захисту на те, що у вступній частині клопотання зазначено невірно дату реєстрацію кримінального провадження, що стало підставою для помилкового зазначення слідчим суддею такої дати в оскаржуваному рішенні, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення та підлягає вирішенню в порядку ст. 379 КПК України.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлено згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, колегія суддів вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 775/17461/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Провадженя № 11сс/824/3455/2024 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України