Справа № 342/1122/20
Провадження № 11-кп/4808/227/24
Категорія ч.2 ст. 369-2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 , на ухвалу Городенківського районного суду від 06 березня 2024 року, якою обвинуваченого ОСОБА_8 , звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрито, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Городенківського районного суду від 06 березня 2024 року клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнено.

ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000248 від 18.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України - закрито.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в розмірі 8008,00 грн.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 у вказаній справі на досудовому розслідуванні перебував у розшуку, однак доказів умисного ухилення від слідства чи суду, прокурором не надано, стосовно нього, як до особи, яка не ухилялась умисно від слідства чи суду підлягає застосуванню строк давності притягнення до кримінальної відповідальності передбачений ч. 1 ст. 49 КК України, без подовження на час зупинення досудового слідства під час розшуку ОСОБА_8 , як того вимагає ч.2 ст. 49 цього Кодексу на момент розгляду клопотання судом.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу Городенківського районного суду від 06.03.2024 року незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що після повідомлення про підозру 05.10.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, 09.10.2018 року постановою слідчого ОСОБА_8 був оголошений в розшук у зв`язку із ухиленням від слідства.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 09.10.2018 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проведеними оперативно-розшуковими заходами не вдалось встановити місцезнаходження ОСОБА_8

21 січня 2019 року захисники підозрюваного ОСОБА_8 в Івано-Франківському міському суді просили суд скасувати повідомлення про підозру від 05.10.2018 року, що свідчить про те, що ОСОБА_8 було відомо про здійснення досудового розслідування відносно нього та необхідність з`явитись на виклик до слідчого. Ухвалою слідчого судді від 26.02.2019 року у задоволенні скарги захисників було відмовлено, а вказана ухвала була залишена без змін Івано-Франківським апеляційним судом.

07.11.2019 року слідчий відновив досудове розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 з`явився, і ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.11.2019 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 05.12.2019 року.

06 грудня 2019 року на підставі процесуального рішення постанови слідчого, ОСОБА_8 повторно оголошений в розшуку у зв`язку із ухиленням від слідства та суду, з обґрунтуванням в постанові фактів ухилення від слідства таких, як неодноразова неявка до слідчого на повістки про виклик, а також до суду на розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу, де його захисником у суді було надано неправдиву інформацію про нібито знаходження підозрюваного ОСОБА_8 на лікуванні, що було спростовано повідомленням із лікувального закладу «Смілянська міська лікарня».

05 січня 2020 року ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді від 06.12.2019 року про дозвіл на затримання з метою приводу до суду був затриманий в м. Кропивницькому працівниками поліції та доставлено останнього до Івано-Франківського міського суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 знаходився у розшуку та умисно вчинив дії на ухилення від слідства та суду протягом 1 року 2 місяців, у зв`язку із чим перебіг давності зупинився та відновлювався з дня його з`явлення та затримання, що є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч.1 ст. 49 КК України, а тому він не може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрите.

Також вказує, що суд безпідставно взяв до уваги необґрунтовані доказами пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не ухилявся від слідства і нічого не знав про розшук, що повністю суперечить долученим процесуальним документам про підставність оголошення розшуку підозрюваного та в сукупності з поясненнями прокурора спростовує твердження обвинуваченого.

В даному випадку, із врахуванням строку ухилення від слідства та суду протягом 1 року 2 місяців, строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності минають тільки в листопаді 2024 року.

Просить ухвалу Городенківського районного суду від 06.03.2024 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили з приводу апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд безпідставно задовольнив клопотання захисника в інтересах обвинуваченого та звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є обґрунтованим, виходячи із наступного.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст. 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також частиною третьою статті 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності, є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження № 0000248, які внесені до ЄРДР 18.04.2018 р. вбачається, що ОСОБА_8 було вручено 06.01.2020 року повідомлення про зміну раніше повідомленої 05.10.2018 підозри.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за попередньою змовою групою осіб.

З обвинувального акту, що був 10.03.2020 року затверджений прокурором, і який надійшов до Городенківського районного суду вбачається, що інкриміноване ОСОБА_8 правопорушення вчинено 27.09.2018 року.

Санкція ч.2 ст. 369-2 КК України на час вчинення кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, а на час розгляду судом першої інстанції клопотання передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_8 відповідно до ч.3 ст. 12 КК України (на час вчинення кримінального правопорушення) є злочином середньої тяжкості, (на час розгляду судом першої інстанції клопотання) є нетяжким злочином.

На момент розгляду судом клопотання захисника ОСОБА_9 , станом на 27.09.2023 року фактично пройшло вже більше п`яти років з дня вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що згідно матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого від 09.10.2018 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук. Слідчим встановлено, що станом на 08.10.2018 року ОСОБА_8 на виклики слідчого для проведення слідчих дій не з`являвся, за місцем проживання відсутній і встановити місце його перебування не представилось можливим, і вказане підтверджується виконанням доручення слідчого, проведеним обшуком за місцем його проживання, допитами свідків та іншими матеріалами провадження.

Постановою слідчого від 07.11.2019 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 з`явився.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07.11.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на нього відповідні обов`язки. Строк дії вказаної ухвали визначено до 05.12.2019 року.

Постановою старшого слідчого від 06.12.2019 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук.

Із вказаної постанови слідчого вбачається що ОСОБА_8 було вручено повістки про виклик на 08, 11, 12, 15, 18.11.2019 року до слідчого з метою проведення за його участю в слідчих та процесуальних діях, проте він за вказаними викликами до слідчого не з`явився. Також повістки про виклик до слідчого неодноразово направлялися на всі відомі місця проживання ОСОБА_8 , в тому числі на адреси вказані підозрюваним, а саме в АДРЕСА_1 , що підтверджується корінцями повісток. Також про виклики підозрюваного до слідчого було належним чином неодноразово повідомлено захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , однак останні не надали будь яких повідомлень про місце перебування підозрюваного, по яких можливо було б повідомити останнього. Відповідно до повідомлення про вручення поштового листа, 08.11.2019 року ОСОБА_8 було отримано повістку про виклик до слідчого, однак останній не прибув на вказану у повістці дату для проведення слідчої дії та на вказаний телефон слідчого не повідомив про обставини не прибуття.

Згідно протоколу затримання від 05.01.2020 року ОСОБА_8 був затриманий 04.01.2020 року.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора, оскільки знаходження ОСОБА_8 у розшуку, то перебіг давності зупинявся, і відповідно відновлювався з дня його з`явлення та затримання, що є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч.1 ст. 49 КК України, а тому звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження є передчасним.

Колегія суддів вважає, що вищевказані докази, які були надані прокурором в суді першої інстанції, не були перевірені судом належним чином при розгляді клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не ухилявся від слідства і нічого не знав про розшук без надання відповідних підтверджуючих доказів, враховуючи постанови слідчого про перебування його в розшуку, самі по собі не можуть свідчити про відсутність доказів умисного ухилення від слідства чи суду.

За приписами ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Пунктом 4 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвалу слід скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції за наслідками якого прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення яке б відповідало вимогам закону.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Городенківського районного суду від 06 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5