Постанова

Іменем України

22 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 381/3069/20

провадження № 51-3925км21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року в кримінальному провадженні № 0001073 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятина Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 121 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

1. За вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за: ст. 128 КК України - на 2 роки позбавлення волі; ч. 1 ст. 121 КК України - на 6 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання - 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15 вересня 2020 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

2. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року зазначений вирок стосовно ОСОБА_5 залишено без змін.

3. Згідно з вироком ОСОБА_5 засуджено за те, що він 15 вересня 2020 року близько 16:15, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_8 та пасинком ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , діючи на ґрунті сталих неприязних стосунків, у ході виниклої суперечки, яка переросла у конфлікт із штовханиною і бійкою, проявив злочинну недбалість, схопив рукою за ногу ОСОБА_8 та різко смикнув її на себе, внаслідок чого вона не втрималася на ногах і впала із положення стоячи на підлогу, вдарившись правою рукою, та отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді закритого перелому 5-ої п`ясної кістки правої кисті. А далі близько 16:25 умисно наніс швейними ножицями, які підібрав у квартирі, не менше чотирьох ударів по тілу ОСОБА_9 , спричинивши йому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у виді проникаючої в ліву плевральну порожнину колото-різаної рани шиї ліворуч, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді трьох непроникаючих різаних ран у лопатковій області праворуч та легкі тілесні ушкодження у виді саден на бічній поверхні шиї праворуч та на задній поверхні в проекції хребта і подряпини на правій щоці.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

4. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить переглянути судові рішення щодо нього. Вважає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведені неповно, однобічно і упереджено, з численними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, у тому числі його права на захист. Дійсні обставини справи не встановлено, при цьому не враховано, що під час конфлікту йому було нанесено побої, а потерпілі обмовили його на ґрунті неприязних відносин, що склалися у сім`ї. Також не враховано незадовільний стан його здоров`я, а негативна характеристика за місцем проживання, яка міститься в матеріалах справи, є необ`єктивною.

Позиції учасників судового провадження

5. У судовому засіданні суду касаційної інстанції захисник та засуджений підтримали касаційну скаргу останнього.

6. Прокурор просила відхилити касаційну скаргу засудженого.

Мотиви Суду

7. Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

8. За приписами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

9. Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу (ч. 2 ст. 438 КПК України).

10. Таким чином, неповнота судового розгляду (ст. 410 КПК України) та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) не є підставою для перегляду судових рішень в касаційному порядку, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачена можливість скасування касаційним судом рішень попередніх інстанцій з цих підстав.

11. Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції під час провадженняза апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 .

12. Зокрема, сам ОСОБА_5 не заперечував нанесення тілесних ушкоджень потерпілим - колишній дружині ОСОБА_8 та пасинку ОСОБА_9 , з якими тривалий час після розлучення у 2002 році проживав в одній квартирі. Підтвердив, що у той день вживав алкогольні напої. Розповів, що між ним і потерпілими стався конфлікт із вини останніх, у ході якого він також був побитий пасинком. Зазначив, що конфлікти між ними виникали часто і з різних причин, у тому числі з приводу спільного проживання у квартирі.

13 . Відхиляючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про недоведеність його винуватості у нанесенні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_8 та тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, потерпілому ОСОБА_9 , апеляційний суд, крім іншого, обґрунтовано послався на показання потерпілих, які розповіли про виникнення і хід розвитку конфлікту з обвинуваченим та обставини отримання ними тілесних ушкоджень внаслідок дій останнього так, як їх наведено у вироку. При цьому зазначили, що за винятком нетривалих перерв ОСОБА_5 постійно вживає алкогольні напої, під час чого стосунки з ним суттєво погіршуються, оскільки він поводиться неадекватно, стає небезпечним, вчиняє психологічне насильство. Напередодні конфлікту ОСОБА_5 близько двох тижнів був у запої, ініціатором конфлікту був саме він, на спроби заспокоїти його реагував агресивно, напав на потерпілого ОСОБА_9 із ножицями, через що потерпілі вимушені були захищатися від його дій, відбиваючись та відштовхуючи його, при цьому ОСОБА_5 упав на підлогу за крісло. Крім того, потерпіла ОСОБА_8 у день, коли сталася подія, бачила у ОСОБА_5 шрам на голові, стосовно якого він сам розповідав, що його побили у крамниці. У суді потерпілі не наполягали на суворому покаранні для ОСОБА_5 , покладалися у цьому питанні на розсуд суду.

14. Як убачається з наявних у матеріалах справи даних, які характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_5 на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, однак згідно із характеристикою за місцем проживання він протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, у нетверезому стані поводиться агресивно, створює конфліктні ситуації з сусідами і членами сім`ї (Т. 2,

а. п. 10-12).

15. Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених судом обставин підтверджується також: даними медичної документації про проходження лікування потерпілим ОСОБА_9 із діагнозом: «Колото-різана рана шиї ліворуч із проникненням у плевральну порожнину» та потерпілою ОСОБА_8 із діагнозом: «Закритий перелом 5-ї п`ясної кістки правої кисті»; висновками експертів за результатами проведення судово-медичних експертиз про кількість, характер, локалізацію та ступінь тяжкості виявлених у потерпілих тілесних ушкоджень, механізм утворення яких не суперечить повідомленим ними обставинам; даними протоколів огляду і обшуку місця події про виявлення і вилучення слідів злочину та засобу його вчинення - металевих ножиць зі слідами речовини червоного кольору на лезі; даними висновків експертів за результатами проведення судових молекулярно-генетичних експертиз про встановлення генетичних ознак зразків букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_9 , про виявлення на зрізах нігтьових пластин із рук ОСОБА_5 , у змивах з підлоги квартири, на внутрішній поверхні полотна та ріжучій кромці ножиць генетичних ознак зразків букального епітелію потерпілого ОСОБА_9 (походження останніх від ОСОБА_5 виключається), на руків`ї ножиць - ОСОБА_9 і ОСОБА_5 ; даними протоколу медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_5 про перебування його невдовзі після події о 19:35 15 вересня 2020 року у стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю - 1, 56 %).

16. З огляду на ці та інші докази, досліджені та оцінені судами попередніх інстанцій з дотриманням вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості й достовірності, а в сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суди дійшли обґрунтованих висновків про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

17. Протягом досудового розслідування і судового розгляду справи інтереси обвинуваченого ОСОБА_5 були представлені захисниками. Клопотання ОСОБА_5 про заміну захисника через незгоду із запропонованою останнім стратегією захисту було задоволено судом першої інстанції. В апеляційному суді сторона захисту не заявляла клопотань з метою усунення неповноти судового розгляду. Касаційна скарга засудженого також не містить доводів, які могли би вплинути на висновки суду про доведеність його винуватості.

18. Покарання ОСОБА_5 призначено з дотриманням вимог статей 50, 65, 70 КК України, відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, його особі та конкретним обставинам справи, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому обставин, які б пом`якшували ОСОБА_5 покарання, не встановлено. Обставинами, які обтяжують покарання, судом обґрунтовано визнано вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку (потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), колишнього подружжя (потерпілої ОСОБА_8 ) та особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах (потерпілий ОСОБА_9 ).

19. Відомостей про наявність у ОСОБА_5 тяжких хронічних захворювань, які б перешкоджали відбуванню ним покарання у виді позбавлення волі, матеріали справи не містять. За наявності таких питання про звільнення від відбування покарання за хворобою має вирішуватись в порядку виконання вироку на підставі ст. 539 КПК України.

20. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би підставами для скасування чи зміни оскаржених судових рішень у цьому кримінальному провадженні, колегією суддів не встановлено.

21. Урахувавши наведене, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, а вирок та ухвалу стосовно ОСОБА_5 слід залишити без зміни.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року стосовно нього без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3