Справа №295/9538/24
УХВАЛА

Іменем України

20.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

подане у кримінальному провадженні за №0001403 від 08.05.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Кам`яний Брід Коростишівського району Житомирської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, із визначенням розміру застави.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.05.2024, приблизно о 17 год 00 хв, ОСОБА_5 , разом із своїм знайомим ОСОБА_8 , проходив повз будинку АДРЕСА_2 , де біля під`їзду №2 на лавці побачив мобільний телефон в чохлі червоного кольору, що належить раніше не знайомій йому ОСОБА_9 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, що належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким непоміченими, перебуваючи у вищевказаному місці, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, а саме, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9С» з об`ємом пам`яті 3/64 Гб, в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 2000 гривень, в чохлі-книжці червоного кольору, вартістю 97 гривень 50 копійок, загальною вартістю 2097 гривень 50 копійок, та поклав вказане майно до кишені штанів, в які був одягнений.

В подальшому, утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2097 гривень 50 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 07.05.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 09.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.05.2024; протокол огляду місця події від 10.05.2024 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 від 21.05.2024; протоколом огляду предмету від 23.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.05.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 31.05.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.05.2024.

31.05.2024 ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, неодружений, зареєстрованого місця проживання не має, веде аморальний спосіб життя, фактично проживає з особами, які раніше притягались до кримінальної відповідальності, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати підозрюваного від переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Окрім того, ОСОБА_5 12.07.2023 був засуджений Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 297 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Сторона обвинувачення припускає, що ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі доведення його винуватості в суді та постановлення обвинувального вироку суду останньому може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі. У свою чергу усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі свідчить, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

На переконання слідчого, не виключається і вплив з боку ОСОБА_5 на учасників кримінального провадження, а саме потерпілого, свідків, місце проживання яких йому стало відоме після отримання додатків до клопотання, оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що свідок ОСОБА_12 здійснив дзвінок на викрадений мобільний телефон, слухавку якого підняв ОСОБА_5 . В ході спілкування ОСОБА_5 нецензурно висловлювався, погрожував та заявляв, що йому нічого не буде.

Також, ОСОБА_5 неодноразово раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив новий корисливий злочин за вищезазначених обставин в умовах воєнного стану.

На думку слідчого, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Слідчий у судому засідання клопотання підтримала з підстав, викладених у клопотанні, та просила його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що побачив на лавочці телефон, взяв його та приніс додому, не вимикав, з`явився господар телефону та почав висловлюватись у грубій формі, підозрюваний телефон повернути відмовився, прийшли працівники поліції, телефон віддав їм, вину у вчиненому визнає. Також вказав, що постійно проживає по АДРЕСА_1 , разом з батьком. Працює неофіційно на Житньому ринку вантажником. Проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, ризики, на які посилається слідчий, вважає недоведеними. Про підозру було повідомлено 31.05.2024, з того часу повісток про виклик до слідчого не отримував, про місце проживання підозрюваного по АДРЕСА_1 , слідчому було відомо, оскільки ця адреса зазначена у вироку суду. Просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що у рамках кримінального провадження №0001403 від 08.05.2024 ОСОБА_5 31.05.2024 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 1, 2 ст.177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частин 1, 2 ст.194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Оцінивши зібрані досудовим розслідуванням докази, слідчий суддя вважає за можливе встановити на їх підставі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04) від 21 квітня 2011 року, п. 175; яке вказує на те, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До обґрунтувань, які згідно з практикою Європейського суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами (окрім наявності обґрунтованої підозри), належать такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого (рішення у справі «Корбан проти України» (заява №26744/16) від 04.07.2019 п.155).

Водночас, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням у т.ч. обґрунтованості ризиків, на які посилається слідчий, слідчий суддя враховує наступне.

Слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Зважаючи на характер та обставини вчинення злочину, особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_5 раніше судимий, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, та у період дії іспитового строку, тому ризик продовження злочинної діяльності слідчий суддя вважає достатньо обґрунтованим.

Тяжкість передбачуваного покарання, а також те, що підозрюваний офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язку, дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний, у разі невжиття заходів щодо обмеження свободи його пересування, може з метою уникнення покарання, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від зазначених органів.

Слідчий суддя вбачає небезпідставним посилання слідчого на наявність ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілого та свідків, оскільки, як вказано у клопотанні, підозрюваному відомі такі особи та їх місце проживання.

Суд враховує також, що як наголошує Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Водночас, згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, вину у вчиненні злочину визнає, доказів того, що на виклики до слідчого не з`являється, слідчому судді не надано, отже у даному випадку вбачається можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає останній таким, що здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до частин 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, беручи до уваги викладене, а також враховуючи те, що запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права, дійшов висновку, що завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (зокрема, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним своїх процесуальних обов`язків) може бути виконане шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді цілодобового домашнього арешту. Тому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Одночасно на підозрюваного покладаються визначені обов`язки у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 16.08.2024 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду, на кожну законну вимогу;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою і свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 16.08.2024 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення та до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-20 год 25.06.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1