Справа №481/702/20
Провадж.№1-кп/481/19/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої по справі судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новобузького районного суду Миколаївської області в режимі відеоконференції з ДУ «Вознесенська ВК-72» та із застосуванням апаратно-програмного комплексу VKZ кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 12.01.2020р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, який не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.02.2023р. вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, який ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10.03.2023р. залишено без змін,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

12.01.2020 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходились в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому останні відпочивали та вживали спиртні напої.

12.01.2020 близько 18 годині 20 хвилин ОСОБА_4 вийшов з приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та знаходячись на території подвір?я домоволодіння ОСОБА_7 помітив, що на території присадибної ділянки - городу, що огороджений парканом у вигляді сітки-рябиці та розташоване по АДРЕСА_3 знаходиться тварина (собака), що належить ОСОБА_7 , яка лежала на землі.

В подальшому, ОСОБА_4 став кидати по паркану ОСОБА_9 . скляні банки з території домоволодіння ОСОБА_7 . Почувши, що на території подвір?я, що належить ОСОБА_9 , щось гупотить, господар домоволодіння вийшов на території господарчого подвір?я де помітив ОСОБА_4 , який знаходився на території городу ОСОБА_7 .

ОСОБА_9 почав робити ОСОБА_4 зауваження з даного приводу, на що останній почав погрожувати ОСОБА_9 фізичною розправо та між чоловіками виник конфлікт. Під час конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . В цей час з приміщення будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , почувши сварку вийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які попрямували до місця конфлікту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкодження ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , 12.01.2020 близько 18 години 35 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переліз через паркан суміжних домоволодінь та знаходячись на території городу домоволодіння по АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_9 та з метою спричинення тілесних ушкоджень, несподівано для останнього, наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи. Від отриманого удару ОСОБА_9 впав на землю обличчям до низу та втратив свідомість.

Помітивши це, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знаходячись по лівий бік від ОСОБА_9 , який знаходився в положенні лежачи на землі обличчям до низу правою ногою наніс один удар в голову в область лівого ока, після чого відразу наніс ще декілька ударів по тулубу та ногах останнього.

Помітивши це, ОСОБА_6 також переліз через паркан суміжних домоволодінь та підбігши до вищевказаних осіб відтягнув від ОСОБА_9 . ОСОБА_4 та останні разом повернулись до приміщення будинку ОСОБА_7 .

Внаслідок своїх умисних, протиправних злочинних дій, спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді контузії важкого ступеню лівого ока, гематоми повік лівого ока, рани слизової оболонки, поникле склеральне поранення з випадінням оболонок, гіфема, крововилив в склоподібне тіло. Гострота зору лівого ока на рівні світловідчуття, яка є наслідком наявної травми, дорівнює повній сліпоті на ліве око, що тягне стійку втрату працездатності більш як на 1/3 (35%) та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не визнав та пояснив, що він у січні 2020 року приїхав на декілька днів зі своїм другом ОСОБА_8 до його батька в м. Новий Буг для відпочинку. В один із днів точної дати і місяця він не пам`ятає він разом зі своїм другом ОСОБА_8 , його батьком, дружиною батька та другом батька ОСОБА_15 перебували у домоволодінні в АДРЕСА_2 , розпивали спритні напої, особисто він пив пиво. Через деякий час приїхали працівники поліції та почали їх допитувати, особисто його не затримували. Потерпілого він не знає і жодного разу не бачив. Слідчий експеримент проводили за його участю, просили показати і він показав. Запобіжний захід до нього не застосовувався. Під час проведення слідчого експерименту, він не розписувався, тільки ставив хрестики, зауважень не зазначав. На обліку у лікаря нарколога та психіатра він не перебував та не перебуває. Просив його виправдати, оскільки він неповинен нести відповідальності за те, що він перескочив через паркан та забрав цуценя. Діями дружини потерпілого йому були спричинені тілесні ушкодження наслідком яких стало необхідність отримання лікування.

Позиція потерпілого ОСОБА_9 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що 12.01.2020 близько 18 год. 10 хв. він перебував вдома зі своєю дружиною за адресою: АДРЕСА_3 , дивились телебачення. Через деякий час зв`язок по телебаченню пропав і він вийшов на вулицю подивитися в чому причина. Під час перебування на території подвір`я через паркан у його двір перескочив ОСОБА_16 . Та наніс йому спочатку удар у щоку при цьому тримав щось у руках схоже на кастет, від якого він як людина похилого віку впав на землю. Обвинувачений ОСОБА_17 продовжив наносити йому удари руками та ногами, він намагався підлестить але в цей час обвинувачений завдав йому удар ногою в око. Через 10 хв. з будинку вийшла його дружина, тоді обвинувачений заподіяв їй удар в щоку, вибив зуба. В цей час їх сусідка ОСОБА_7 звернулась до ОСОБА_4 та сказала йому припинити бійку, тоді обвинувачений припинив та перескочив через паркан до домоволодіння ОСОБА_7 . Його дружина одразу зателефонувала до поліції та викликала швидку. Звертає увагу суду на те, що перед тим як обвинувачений ОСОБА_17 перескочив до нього у двір, з городу до їх сумісного паркану з будинком в якому проживає ОСОБА_7 підійшло четверо осіб, серед яких була ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та ще двоє чоловіків, які звинувачували його в тому, що він отруїв собак ОСОБА_7 . Його дружина заяву до поліції на ОСОБА_4 з приводу спричинення тілесних ушкоджень не писала.

Свідченнями свідка.

В ході розгляду кримінального провадження допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , суду пояснив, що взимку 2020 року точної дати та місяця вона не пам`ятає у неї в гостях перебував обвинувачений ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , чоловік на ім`я ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_17 вийшов з будинку покурити на подвір`я, і в цей час побачив, що сусідка (дружина потерпілого) на ім`я ОСОБА_22 б`є цуценя яка заскочило до них у двір. ОСОБА_17 перескочив через паркан та потрапив до території домоволодіння потерпілого ОСОБА_23 де почав сварку з дружиною потерпілого ОСОБА_22 яка взявши до рук палицю вдарила ОСОБА_4 по спині. В цей час з будинку вийшов потерпілий ОСОБА_9 та попрямував на зустріч до обвинуваченого у них відбулась сварки в ході якої ОСОБА_17 ліктем завдав потерпілому удар в обличчя в цей всі хто перебував у неї вдома у гостях спостерігали за цими подіями. Чоловік на ім`я ОСОБА_15 також перескочив до території домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 і забрав ОСОБА_4 вони разом перескочили через паркан. Події відбувалися настільки швидко що вона не побачила чи падав потерпілий. Через деякий у цей день до її будинку приїхали працівники поліції і вони надавали свої свідчення.

Позиція прокурора ОСОБА_3 .

Прокурор звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами та свідченнями свідка. В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений скоїв злочин відносно особи похилого віку, що є обтяжуючою покарання обставиною, яку просив застосувати при винесені вироку. Крім того в процесі розгляду даного кримінального провадження, ОСОБА_4 був засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва 10 лютого 2023р., який ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10.05.2023р. було залишено без змін. Враховуючи викладене просив призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання у виді 6 років і 6 місяців позбавлення волі.

Позиція захисника ОСОБА_5 .

На думку захисника вина його підзахисного ОСОБА_4 не доведена, а тому він просив його виправдати.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.01.2020р. №0000022 зафіксовано заяву ОСОБА_9 про те, що 12.01.2020р. близько 18:30 год. невідома особа на території його домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , спричинила йому тілесні ушкодження (том 3 арк. спр. 45).

Як вбачається з заяви ОСОБА_9 від 12.01.2020р., останній просив притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 12.01.2020р. за адресою: АДРЕСА_3 спричинила йому тілесні ушкодження (том 3 арк. спр. 46).

Відповідно рапорту ст. інспектора чергового Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 від 12.01.2020р. зафіксовано заяву яка надійшла зі служби 102 від ОСОБА_22 о 16:50 год. 12.01.2020р. проте, що її чоловіка побили сусіди (том 3 арк. спр. 47).

За змістом рапорту ст. інспектора чергового Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 від 12.01.2020р. зафіксовано заяву яка надійшла зі служби 102 від закладу охорони здоров`я о 21:34 год. 12.01.2020р. проте, що ОСОБА_9 побили сусіди та йому встановлено діагноз: проникаюче раніння склери випадіння оболонки ока (том 3 арк. спр. 47).

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 13.02.2020р. слідчому надано тимчасовий доступ до медичних документів та рентгенівських знімків ОСОБА_9 з можливістю їх вилучення у КНП «Обласна офтальмологічна лікарня» (том 3 арк. спр. 49-50).

За даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів та описом до нього від 03.03.2020р. слідчим вилучено медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_9 та ренгеновський знімок ( том 3 арк спр. 51-52).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №95 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на стаціонарному лікуванні у ІІ мікрохірургічному відділенні з 12.01.2020р. по 24.01.2020р. та йому встановлено діагноз: контузія в/с ЩС - проникле ск/поранення з випадінням оболонок, гіфема, крововилив в с/тіло ( том 3 арк спр. 53).

Згідно висновку експерта №33/12 від 13.03.2020р. у ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження: контузія важкого ступеню лівого ока, гематома повік лівого ока, рана слизової оболонки, проникле склеральне поранення з випадінням оболонок, гіфема, крововилив в склоподібне тіло. Гострота зору на ліве око - на рівні світловідчуття. Наявні ушкодження могли утворитися 12.01.2020р. в наслідок не менш чим одного удару в область лівого ока, якимсь тупим твердим предметом (можливо кастетом, кулаком і т.п.). Гострота зору лівого ока на рівні світловідчуття яка є наслідком наявної травми дорівнює повній сліпоті на ліве око, що тягне стійку втрату працездатності більш як на 1/3 (35%) і за цією ознакою відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Утворення наявних ушкоджень при падінні на площині неможливо (том 3 арк спр. 54).

За змістом постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 23.04.2020р. слідчим у кримінальному провадженні №0000022 від 12.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України змінено кваліфікацію на ч. 1 ст. 121 КК України (том 3 арк. спр. 55).

Відповідно до постанови про залучення представника потерпілого від 03.03.2020р. слідчий у кримінальному провадженні №0000022 від 12.01.2020 залучено в якості представника потерпілого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_28 (том 3 арк спр. 56-57).

Відповідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та додатку до нього і фототаблицею від 08.04.2020р. проведеного слідчим за участю потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілого, адвоката ОСОБА_28 у присутності понятих, потерпілий ОСОБА_9 впізнав на фото №2 особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження на території домоволодіння по АДРЕСА_3 . На зображені на фотознімках під номером 2 розміщений фотознімок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 3 арк спр. 59-62).

За змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та додатку до нього і фототаблицею від 08.04.2020р. проведеного слідчим за участю потерпілого ОСОБА_9 у присутності понятих, потерпілий ОСОБА_9 впізнав на фото №4 особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження на території домоволодіння по АДРЕСА_3 . На зображені на фотознімках під номером 4 розміщений фотознімок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 3 арк. спр. 63-66).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 08.04.2020 та фототаблиці до нього проведеного слідчим за участю потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілого, адвоката ОСОБА_28 , понятих, за участю статиста потерпілий ОСОБА_9 розповів та показав взаємне розташування осіб в момент нанесення удару по обличчю ОСОБА_9 в положенні стоячи обличчям один до одного, нанесення удару ОСОБА_9 по обличчю в область лівого ока в положенні лежачи; нанесення удару ОСОБА_9 під час його перебування в положенні лежачи в область спини ногою, які були спричинені на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (том 3 арк. спр. 68-73).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2020 та фототаблиці до нього проведеного слідчим за участю потерпілого ОСОБА_9 , понятих, за участю статиста потерпілий ОСОБА_9 розповів та показав територію свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де біля паркану суміжних домоволодінь на території домоволодіння ОСОБА_7 стояли троє осіб чоловічої статі та які розпочали конфлікт з потерпілим; місце де ОСОБА_4 переліз через паркан на територію городу ОСОБА_9 ; удар який був спричинений ОСОБА_4 в обличчя (ліве око)потерпілого під час перебування в положенні стоячи навпроти один одного; положення потерпілого після спричинення удару в обличчя (ліве око) положення лежачи; нанесення удару ногою ОСОБА_4 в положенні лежачи потерпілому в область спини ( том 3 арк. спр. 74-78).

За даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28.04.2020 та фототаблицею до нього проведеного слідчим за участю підозрюваного ОСОБА_4 , понятих, ОСОБА_4 повідомив, що 12.01.2020р. близько 18:00 год. у нього із сусідами суміжного домоволодіння відбулась сварка, під час якої він переліз через паркан на територію домоволодіння потерпілого, де кулаком правої руки завдав потерпілому удар в область обличчя. Від отриманого удару потерпілий впав на землю обличчям до землі, він перебуваючи зліва спричинив ще один удар верхньою частиною стопи в область голови потерпілого і один удар ногою в область спини ( том 3 арк. спр. 79-83).

Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними та допустимими, так як вони підтверджують існування обставин, щодо вчинення кримінального правопорушення, обвинуваченим ОСОБА_4 достовірність яких не заперечувала сторона захисту.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 .

Зважаючи на досліджені докази, виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у сукупності з показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_7 , на переконання суду, є встановленим те, що саме обвинуваченим ОСОБА_4 20.01.2020р. близько 18:00 год. на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менше як на одну третину.

Дані про особу обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на військовому обліку не перебуває, офіційно не працює.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 .

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

Оцінюючи твердження обвинуваченого ОСОБА_4 щодо відсутності в його діях вини та не причетності до даного кримінального правопорушення є способом захисту останніх задля можливості уникнення покарання за вчинене, оскільки в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище доказами по справі, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, визнані судом належними та допустимими.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що у обвинуваченого не було невідкладної необхідності в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , а наносячи удари в обличчя та тулубу потерпілого, обвинувачений на переконання суду достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, фактичні обставини вчиненого, особу обвинуваченого.

У даному випадку суд враховує, що обвинувальний вирок може бути постановлений лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Судом під час розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, було забезпечено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відтак, враховуючи наведені обставини та дані про особу винного в своїй сукупності свідчать про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

На думку суду, дане покарання відповідає інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами.

В рамках даного кримінального провадження до ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначеного за даним вироком, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.02.2023р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років і 5 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набуття вироком законної сили та приведення його до виконання, зарахувавши в строк відбування покарання час фактичного затримання при виконанні вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.02.2023р., тобто з 08.03.2021р..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Повний текст вироку виготовлено 08.04.2024р.

Суддя ОСОБА_1