Номер провадження: 11-кп/813/248/24
Справа № 497/1935/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_9 на ухвалу Болградського райсуду Одеської обл. від 16.08.2022 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Болград Одеської обл., громадянина України, освіта середня, працюючого по найму, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- засудженого вироком Болградського райсуду Одеської обл. від 16.03.2020

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено подання інспектора Болградського райсектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській обл. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , засуджений вироком Болградського райсуду Одеської обл. від 16.03.2020 за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 рокибув звільнений від покарання у зв`язку із закінченням випробувального строку.

Мотивуючи оскаржувану ухвалу, суд 1-ої інстанції вказував на те, що згідно наданих суду відомостей та матеріалів, за період випробувального строку засуджений ОСОБА_8 одного разу притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч. 2 КУпАП, негативна характеристика щодо засудженого відсутня, до кримінальної відповідальності він протягом випробувального строку не притягувався, умови випробування виконував сумлінно протягом року - з 27.04.2020 до 11.05.2021, що вбачається з лиска реєстрації (а.с.10), згідно якого він з`являвся на реєстрацію регулярно 3-4 рази на місяць відповідно до постанови органу пробації від 27.04.2020 про встановлення днів явки - кожного 1-го, 2-го та 3-го понеділка кожного місяця (а.с.9), і навіть частіше, оскільки прибував для реєстрації у зазначений період щопонеділка за виключенням вихідного 11.05.2020.

Водночас, на думку районного суду, вищевказана постанова органу пробації від 27.04.2020 про встановлення днів явки не зазначає конкретно дату початку періоду реєстрації і дату його закінчення, тобто, не визначено дату закінчення дії цієї постанови, тому суд не може констатувати факт недостатньо добросовісного та недостатньо ретельного виконання цієї постанови засудженим ОСОБА_8 в повному обсязі.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на наступне:

- системний аналіз спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про пробацію» та КВК України свідчить про те, що законодавець чітко визначає, що звільнення засудженого від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку можливе лише за умов, що він виконав покладені на нього обов`язки або не вчинив нового злочину. Однак, відповідно до листка реєстрації ОСОБА_8 в період з 27.04.2020 по 11.05.2021 включно з`являвся на реєстрацію в орган пробації. Подальше відбування покарання з випробуванням було припинено у зв`язку із неявкою на реєстрацію засудженої особи. Згідно пояснень матері засудженого ОСОБА_8 виїхав до Німеччини, наявне майно в м. Болград було продане.

- починаючи з 11.05.2021 фактичне місцезнаходження засудженого невідоме, у зв`язку з чим 23.07.2021 орган пробації 23.07.2021 звернувся із поданням про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів до Болградського РВП ГУНП в Одеській обл. за результатами розгляду якого постановою від 30.07.2021 заведено оперативно-розшукову страву №017223, відповідно до якої ОСОБА_8 оголошений у розшук та розпочато розшукові дії;

- засуджений ОСОБА_8 двічі притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України у 2018, 2019, що характеризує його як особу, яка не стала на шлях виправлення.

- орган пробації не здійснював належний нагляд за засудженим, так як в матеріалах особової справи відсутні дані щодо перевірки за місцем проживання засудженого, відібрання пояснень у нього та членів родини та не виконані інші заходи, передбачені Законом України «Про пробацію»;

- дворічний термін іспитового строку не закінчився коли засуджений став ухилятися від його повного виконання, тобто вирок Болградського райсуду Одеської обл. від 16.03.2020 не виконаний.

За таких обставин, прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Болградського райсуду Одеської обл. від 16.08.2022 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання інспектора Болградського райсектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській обл. ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням випробувального строку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_11 , яка частково підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , просила скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд в суді 1-ої інстанції, думку засудженогоОСОБА_8 , який заперечував проти її задоволення, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приписами ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Аналіз оскаржуваної ухвали свідчить про те, що вона вказаним вимогам відповідає не у повному обсязі з огляду на такі обставини.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Приписами ст. 78 КК України регламентовано, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Так, вироком Болградського райсуду Одеської обл. від 16.03.2020 ОСОБА_8 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України він був звільнений від відбування покарання із іспитовим строком тривалістю 2 роки.

У подальшому, 01.08.2022 представник органу пробації звернулася із поданням про звільнення ОСОБА_8 від покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку, яке було задоволено судом.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя.

Відповідно до приписами ч. 5 ст. 539 КПК України регламентовано, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Що стосується висновків суду 1-ої інстанції відносно того, що явка засудженого ОСОБА_8 не була визнана обов`язковою та він оголошений у розшук, апеляційний суд наголошує, що зазначена обставина жодним чином не звільняла суд від обов`язку виконати приписи ст. 539 КПК України та вжити заходи щодо виклику засудженого.

Натомість в матеріалах справи міститься лист про виклик учасників судового розгляду, а саме прокурора, засудженого ОСОБА_8 та представника органу пробації, однак вказаний лист містить відмітки про його отримання прокурором та представником пробаціїї.

Більш того, матеріли провадження не містять будь-яких відомостей відносно того, що лист був відправлений ОСОБА_8 будь-яким засобами зв`язку, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Розглядаючи подання інспектора Болградського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_10 , апеляційний суд виходить з таких обставин.

Відповідно до приписів ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто у даному випадку з 16.03.2020.

Приписами ст. 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 08.01.2021 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-2 КУпАП.

Разом з тим, суд касаційної інстанції у постанові від 25.02.2021 по справі № 583/3295/19 зробив висновок про те, що систематичність утворює більше 2 правопорушень, відтак очевидно що притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності не носить систематичного характеру.

Як вбачається зі змісту подання, за період іспитового строку ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Апеляційний суд приймає до уваги обставини, викладені у поданні, відповідно до яких ОСОБА_8 не повідомив уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, у зв`язку з чим були розпочаті першочергові розшукові заходи, та станом на 27.07.2022 місце знаходження ОСОБА_8 встановлено не було.

Водночас, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 пояснив, що повідомляв орган пробації відносно того, що буде перебувати за кордоном, йому не було відомо, що він перебуває у розшуку, після повернення на територію України вжив заходи щодо зняття із розшуку.

Окрім того, ОСОБА_8 надав апеляційному суду документи, які підтверджують, що він з 11.10.20222 перебував на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , приймав участь у бойових діях, у подальшому проходив лікування та був звільнений із військової служби за станом здоров`я.

На теперішній час ОСОБА_8 є пенсіонером, має інвалідність за станом здоров`я.

Таким чином з огляду на ту обставину, що на час апеляційного розгляду іспитовий строк ОСОБА_8 закінчився, враховуючи встановлені судом обставини відбування покарання з випробуванням та відомості про особу засудженого, колегія суддів вважає за можливе задовольнити подання органу пробації про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до п.4) ч.1 ст. 407 КК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За встановлених обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, ст. 165 КВК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Болградського районного суду Одеської обл. від 16.08.2022 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням випробувального строку ОСОБА_8 , засудженого вироком Болградського райсуду Одеської обл. від 16.03.2020 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання інспектора Болградського райсектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській обл. ОСОБА_10 та звільнити від призначеного покарання ОСОБА_8 , засудженого вироком Болградського райсуду Одеської обл. від 16.03.2020, у зв`язку із закінченням випробувального строку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3