Справа № 296/3362/24
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшої слідчої слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене першим заступником керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 07.06.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 07.06.2023.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 07.06.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000091 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п .п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

Так, 20.02.2014 Російською Федерацією розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 5 год. президентом РФ ОСОБА_9 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах ЗСУ та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

На виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024 продовжено з 14.02.2024 строком на 90 діб.

Так, 22.01.2023 у період часу з 10 год. по 16 год., ОСОБА_6 діючи з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед населення, перебуваючи у приміщенні залу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виступила з промовою перед значною кількістю слухачів (не менше 23 осіб), в якій заперечувала збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

При цьому, ОСОБА_6 висловлювала твердження:

- які дискредитували Збройні Сили України через створення образу військовослужбовців ЗСУ як найманців-злочинців приватної армії для корпорації «Україна», вбивць співгромадян;

- які стверджували, що в Україні відбувається війна не держав чи країн, а корпорацій, ціллю якої є задоволення бізнес-інтересів, отримання економічної вигоди;

- які позиціонували Україну, як країну яка «воюет», «завоёвывает эту территорию кровью украинского народа», «права зарабатывает», та замовчували іншого учасника, а саме РФ;

- які стверджували, що Україна зацікавлена у цій війні, а її цілями є не оборона держави та захист громадян, територіальної цілісності та недоторканості, а задоволення комплексу меркантильних інтересів влади;

- які стверджували, що на території України відбувається громадянська війна, у якій у вужчому значенні громадяни України вбивають громадян України, а у ширшому - громадяни Української РСР вбивають громадян УРСР, та громадян Російської РСР, які теж є їхніми співгромадянами;

- які «приписування» представникам української влади нібито свідомий намір невизнання офіційно вторгнення та збройної агресії РФ проти України через створення владою фікції введення особливого правового режиму воєнного стану на території України.

У такий спосіб ОСОБА_6 діючи умисно, заперечувала збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-2 КК України.

У той же час та в тому ж місці, ОСОБА_5 , використовуючи відеокамеру на власному мобільному телефоні марки «Samsung» моделі «SM-M515F/DSN» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , здійснив відеозапис вказаного виступу ОСОБА_6 , після чого, 24.01.2023 (точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе), перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи зазначений вище мобільний телефон та доступ до всесвітньої мережі «Інтернет», завантажив на власний канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за URL-адресою в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлений ним відео матеріал під назвою «Зустріч Житомир 22.01.2023 2ч.» за URL-адресою в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_4

Таким чином ОСОБА_5 діючи умисно, поширив серед невизначеного кола користувачів відеохостингу «YouTube», вищевказаний матеріал, який містив заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Обставини, що дають достатні підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних злочинів, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів, слідчим за погодженням з прокурором 22 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, а 29 січня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Постановою першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури від 20 березня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 21.04.2024.

Однак, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 до закінчення дії вказаного строку неможливо з наступних причин.

У зв`язку з встановленням під час досудового розслідування обставин, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_6 психічних розладів, а також з метою встановлення чи перебувала вона під час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в стані осудності, 11 березня 2024 року у вказному кримінальному провадженні слідчим призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертам КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 20 березня 2024 року № 143-2024, проведене психіатричне освідування ОСОБА_6 дає підстави підозрювати наявність у неї психічного розладу. Однак, для вирішення питання чи усвідомлювала ОСОБА_6 , свої дії або керувала ними під час вчинення кримінального правопорушення, а також вирішення питання чи потребує вона примусових заходів медичного характеру, необхідно провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 21.03.2024 у справі №296/2471/24 задоволено клопотання слідчого та направлено підозрювану ОСОБА_6 до Львівської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків» Міністерства охорони здоров' України для проведення стаціонарної судової психіатричної експертизи в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 квітня 2024 року.

Згідно листа з Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут психіатрії» Мністерства охорони здоров`я України» від 25.03.2024 підозрювана ОСОБА_6 разом з особовою справою прийнята на стаціонар.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 509 КПК України у разі необхідності тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.

Окрім того, з метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, проведення повного та об`єктивного досудового розслідування, додатковий строк досудового розслідування необхідний також для виконання інших слідчих дій, необхідність яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування; виконання з стороною захисту вимог ст. 290 КПК України; складення і вручення стороні захисту процесуальних рішень щодо завершення досудового розслідування.

На підставі викладеного, з урахуванням необхідності проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи метою якої є з`ясування чи усвідомлювала ОСОБА_6 свої дії, або керувала ними під час вчинення кримінального правопорушення, а також вирішення питання чи потребує вона примусових заходів медичного характеру, слідча просить клопотання задовольнити.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити. Звернули увагу на необхідність проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Зважаючи на завантаженість експертної установи мінімальний строк для надання висновку експерта становить два місяці.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечив щодо продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000091 від 07.06.2023 з тих підстав, що з 25.03.2024 року підозрювана ОСОБА_6 знаходиться на стаціонарному лікуванні та експертиза була проведена.

Підозрювана ОСОБА_6 заперечила щодо клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000091 від 07.06.2023.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно частини третьої статті 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.4 ст.219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

Приписами ст. 295-1 КПК України визначено, що у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого..

З клопотання вбачається, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 21.04.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється за можливе, у зв`язку з особливою складністю провадження, а також оскільки необхідно виконати слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування, зокрема необхідно провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу, виконання стороною захисту вимог ст. 290 КПК України, складення і вручення стороні захисту процесуальних рішень щодо завершення досудового розслідування.

Слідчий суддя вирішуючи питання продовження строку досудового розслідування враховує особливу складність кримінального провадження з огляду на критерії, зокрема обсяг проведених слідчих дій та тих, які необхідно провести, кількість підозрюваних, характер кримінального правопорушення, обсяг процесуальних дій.

При цьому, на неможливість завершити досудове слідство та потребу в його продовженні вказує призначена стаціонарна судово-психіатрична експертиза. Зокрема слідчий суддя враховує пояснення прокурора, що проведення судово-психіатричної експертизи та те, що отримання висновку потребує мінімального строку у два місяці.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим, стороною обвинувачення доведено обставини передбачені ч.4 та ч.5 ст.295-1 КПК України, та те, що для виконання зазначених слідчих та процесуальних дій і об`єктивного дослідження усіх обставин даного кримінального провадження, що має важливе значення для подальшого судового розгляду, необхідний додатковий строк. Разом з тим, слідчий суддя враховує, що для завершення досудового розслідування необхідно отримати висновок судово-психіатричної експертизи, а тому з урахуванням часу, що минув з моменту призначення такої експертизи та необхідного часу на виготовлення висновку експертом, строк досудового розслідування слід продовжити до п`яти місяців, тобто до 21 червня 2024 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 294, 295-1, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 07.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та громадянки ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, до п`яти місяців, тобто до 21 червня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1