Справа №127/5448/24
Провадження №1-кс/127/2397/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000379, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000379 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 , 15.02.2024 близько 22 год. 45 хв., перебували поряд із домогосподарством, що по АДРЕСА_1 , більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, де у них виник словесний конфлікт із ОСОБА_8 , під час якого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , висловлювалися нецензурною лайкою в бік останньої. Через деякий час, а саме близько 23 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в даний конфлікт втрутився ОСОБА_9 який підійшов до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою припинення протиправних дії, які вчинялися відносно його дружини ОСОБА_8 ..

В цей час, вході спілкування ОСОБА_9 із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у останніх виник спільний злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, поєднаного з нанесенням тілесних ушкоджень, відносно ОСОБА_9 .

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел у вказаний вище час та місці, неподалік домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки і моральності в суспільному житті, правил співжиття та взаємної поваги, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з хуліганських мотивів, підійшли до ОСОБА_9 та безпричинно, поводячи себе нахабно та зухвало, умисно без попередження, повалили на землю ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , почали умисно наносити хаотичні удари ногами та кулаками по тулубу та в область голови ОСОБА_9 , який знаходився лежачи на землі. В цей час, на місце події прибули працівники поліції, які зупинили дану бійку та затримали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , умисно заподіяли ОСОБА_9 , відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого виданої КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» тілесні ушкодження у вигляді поверхневої травми інших частин голови, забій, забій плеча та плечового поясу, відкрита рана волосистої частини голови.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

15 лютого 2024 року о 23 год. 10 хв. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

16 лютого 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Вінниця, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 від 16.02.2024;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 16.02.2024;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_9 від 16.02.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.02.2024;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 16.02.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.02.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.02.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.02.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.02.2024;

- Випискою із медичної картки амбулаторного хворого № 5712 від 16.02.2024 з МКЛ ШМД;

- Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Іншими доказами у кримінальному провадженні.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому діянні. Так, санкція ч. 2 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Крім того, враховуючи, що на теперішній час на території України діє воєнний стан через військову агресію російської федерації, деяка чисельність населення залишає територію України маючи намір уникнути загрози своєму життю та здоров`ю, а тому майже кожен день фіксується величезна кількість протиправного переходу державного кордону України. У зв`язку з цим пильність військовослужбовців Державної прикордонної служби України в умовах сьогодення викликає занепокоєння, а враховуючи, що ОСОБА_6 , є мешканцем Вінницької області, яка межує з кордоном іншої держави, тому існує ймовірність того, що останній може залишити Україну та переховуватися у Придністровсько-Молдавській республіці, в якій на теперішній час діє політичний режим, що не надає достатніх підстав стверджувати про видачу Україні ОСОБА_6 , у разі його переховування у невизнаній державі.

Також, має місце ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів чи відмови від давання показів, крім того слід зауважити, що одним із свідків являється його знайома.

Також є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід врахувати такі обставини:

1.ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, загрожує покарання у виді позбавлення волі;

2.ОСОБА_6 не являється інвалідом, відсутні тяжкі хвороби;

3.ОСОБА_6 самостійно не утримує недієздатних або обмежено дієздатних осіб, малолітніх дітей;

4.ОСОБА_6 є повнолітньою, дієздатною, працездатною особою, не похилого віку;

5.Будь-які можливості для звільнення ОСОБА_6 , від кримінальної відповідальності або кримінального покарання на даній стадії кримінального провадження не встановлені.

При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Застава не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним впливу на учасників кримінального провадження.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

За таких обставин, враховуючи те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_6 вину у скоєному визнав частково, по суті клопотання підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчим відділенням відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000379 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

15 лютого 2024 року о 23 год. 10 хв., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 затримано та 16 лютого 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно підозри, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на час розгляду клопотання, підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 4 років, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого правопорушення та можливість засудження до реального терміну позбавлення волі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, як встановлено з показів свідків, останній намагався втекти з місця події.

Також існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, який підтверджується тим, що ОСОБА_6 при наданні показів зазначив, що взагалі не наносив тілесних пошкоджень потерпілому, а намагався зупинити конфлікт ОСОБА_7 та потерпілого, тобто намагався приховати як сам факт вчинення кримінального правопорушення так і його сліди.

Підозрюваному відомі контактні дані свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, тому останній може незаконно впливати на даних свідків шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер злочину, який вчинено ОСОБА_6 , а саме як встановлено в ході судового розгляду, конфлікт між підозрюваним та потерпілим, з яким вони раніше не були знайомі, виник випадково, як зухвала та непропорційна реакція з боку ОСОБА_6 на правомірне зауваження потерпілого з приводу зухвалої поведінки підозрюваного та його товариша ОСОБА_7 , його зневажливого ставлення до дружини потерпілого, тобто раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, поєднаного з нанесенням тілесних ушкоджень, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також дані, що характеризують особу підозрюваного (раніше не судимий, має місце проживання та працевлаштований), стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, а також характеру дій винного.

Суд звертає увагу, на обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, зокрема перебування останнього в стані сильного алкогольного сп`яніння, в період дії воєнного стану, на фоні раптово виниклого умислу на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, нецензурною лайкою та фізичним насильством відносно потерпілого, вчинене групою осіб, що призвело до заподіяння моральної та матеріальної шкоди потерпілому. Крім того, з показів свідків встановлено, що підозрюваний та його товариш продовжували наносити удари потерпілому до моменту приїзду працівників поліції, які зупинили вказане правопорушення та затримали підозрюваних, які намагались втекти.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину в період дії воєнного стану, в стані сильного алкогольного сп`яніння, групою осіб, з погрозами та фактичним застосуванням насилля до потерпілого, а також наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність на даному етапі досудового розслідування застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 15.02.2024 року по 14.04.2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя