ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0000940 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майків, Рівненського (Гощанського) району Рівненської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 02.09.2021 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, 09.11.2023 року знятий з обліку на підставі ухвали Гощанського районного суду Рівненської області від 02.11.2023 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, (в даний час утримується в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116)

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 20 травня 2021 року близько 23 год., перебуваючи на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, маючи умисел на зґвалтування ОСОБА_6 , з якою познайомився того вечора, із застосуванням сили відвів її за руку за гаражне приміщення біля цього будинку, де, з метою подолання опору зі сторони потерпілої, повернув спиною до себе, сильно схопив та утримував ззаду однією рукою за шию, а іншою пристустив штани та нижню білизну, після чого вступив з ОСОБА_6 у статевий акт, пов`язаний із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, без її добровільної згоди.

Своїми умисними діями, що виразились у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152 КК України.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому злочині заперечив, та заперечив також заявлений до нього цивільний позов. Вказав, що він в той вечір бачив потерпілу, вживали спиртне з нею і свідком ОСОБА_9 , але між ними нічого не було. Все відбувалося не так, як зазначено в обвинувальному акті, статевих стосунків в нього з потерпілою не було. Заперечив покази свідка ОСОБА_9 вказав, що потерпілу за гараж не тягнув. Вона з ОСОБА_9 пішла в сторону гаражів, а не з ним.

Аналізуючи покази обвинуваченого, суд оцінює їх критично і вважає дані покази способом уникнення від відповідальності, оскільки вони спростовуються показами потерпілої, свідка та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала показання, що 20.05.2021 року вона в дворі будинку по вул. Соборній зустріла знайомого ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), та ще одного невідомого чоловіка. На лавочці біля них було спиртне. ОСОБА_12 запропонував їй приєднатися, та вона випила з ними трохи коньяку. Потім обвинувачений ще їздив по коньяк, і привіз велику пляшку. Вона з ними трохи посиділа, і сказала знайомому ОСОБА_10 , що буде йти додому, мала йти до переднього входу будинку. Була трохи випивша. Показала, що коли вони розпивали алкогольні напої, обвинувачений хотів її поцілувати, однак вона відмовила, сказала, що у неї є чоловік. Як опинилася біля гаража, не пам`ятає. Пам`ятає, що відходила до туалету в кущі, і коли повернулася, то сказала, що буде йти додому. Потім показала, що пам`ятає, як опинилася біля сріблястого гаража, де обвинувачений ОСОБА_3 , якого вона добре бачила, почав знімати з неї штани, вона кричала, навіщо він це робить. Ще запитувала, чи він її не вб`є, він сказав, що ні. Він вступив з нею в статевий акт, проникнення було, пам`ятає тільки перших декілька секунд. Якою рукою він її тримав, не знає, однією тримав за шию, іншою знімав штани. Просила, щоб він нічого не робив. ОСОБА_3 їй словесно не погрожував. Потім пам`ятає, що прийшла до свідомості, та що вона лежала в рівчаку, біля неї не було її речей. Були спущені штани. Коли вилізла з ОСОБА_13 то ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_9 вже не було.

Потім вона пішла додому, її хлопця дома ще не було. Чекаючи його вона помилася в душі. Коли повернувся хлопець, то вони разом пішли шукати рюкзак і мобільний телефон. Рюкзак знайшли і повернулися додому. Вона про все, що з нею трапилося розповіла хлопцю. Оскільки вона була в шоковому стані, то він виправ її білизну, бо вона була брудна. В поліцію звернулися на другий день. Під час проведення слідчого експерименту добровільно розповіла про всі обставини. Всі покази, які давала під час слідчого експерименту підтримує. Поданий нею цивільний позов підтримує повністю та просить його задоволити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання, що в той день він подзвонив ОСОБА_14 , щоб випити пива. Зустрівшись з ним, вони пішли в сторону вулиці Вербової, купили пива та коньяку, присіли і вживали спиртне на дитячому майданчику. Їм на зустріч вийшла потерпіла ОСОБА_15 , вони почали розмовляти, вона була випивша. З ОСОБА_15 він познайомився десь 1,5 року до того. Запропонували їй випити, вона погодилася і вони сиділи далі. Потім обвинувачений поїхав ще за спиртним. Після вживання спиртного потерпілій стало погано, і він її відвів в сторону від лавочки десь на 3 метри, а далі підійшов обвинувачений і потягнув її до гаража, взяв за руки, його відпихнув і сказав «це не твоє діло». Він просив ОСОБА_16 її не чіпати. Біля гаража бачив, що штани в неї були спущені. Просив ОСОБА_16 її відпустити, він казав, що це не його діло. Тоді він повернувся назад і пішов на шиномонтаж, щоб поремонтувати колесо, яке спустило. Десь за 20 хвилин обвинувачений його наздогнав. Він знову в нього запитав навіщо він таке зробив, а той сказав, що це не його справа. Інтимних стосунків з потерпілою у нього в той вечір не було і раніше теж. Показав, що підстав оговорювати обвинуваченого у нього немає.

Таким чином, показами свідка ОСОБА_9 повністю підтверджуються покази потерпілої ОСОБА_6 , зокрема, про те, що ОСОБА_3 скористався станом алкогольного сп`яніння потерпілої ОСОБА_6 , застосовував до неї фізичне насильство, силою повів її до гаражів, застосовував фізичну силу, з метою подолання її опору, та почав одною рукою утримувати голову потерпілої, а другою рукою зняв з неї штани. Показами потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 повністю підтверджуються час, місце та обставини вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_3 . Суд вважає дані покази правдивими та послідовними. В суду відсутні підстави вважати, що потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_9 оговорюють обвинуваченого ОСОБА_3 .

Крім показів свідка правдивість показів потерпілої ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

З дослідженого в судовому засіданні витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення зґвалтування відносно неї, 21.05.2021 року, о 18.18 год. було зареєстроване кримінальне провадження № 0000940 (т. 1 а. п. 1).

З дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи № 438 від 21-24.05.2021 року, судом встановлено, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна на зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, на зовнішній поверхні лівого кульшового суглобу, в лівій підлопаточній ділянці та на задній поверхні грудної клітки зліва з поширенням на поперекову ділянку зліва, забій м`яких тканин в ділянці зовнішнього краю правої брови, які могли утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 20 травня 2021 року, та відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 1 а. п. 76-77).

З протоколу огляду місця події від 21.05.2021 року, судом встановлено, що з відкритої ділянки місцевості, де було вчинено злочин, крім фіксації місця події було виявлено речі потерпілої - рюкзак та мобільний телефон, 2 недопалки, які в подальшому визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів провадження (т. 1 а. п. 11-13).

З досліджених в судовому засіданні висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 22.11.2021 року № СЕ-19/103-21/5472-БД, судом встановлено, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин з правої руки (об`єкти 1.1., 1.2) підозрюваного ОСОБА_3 виявлено клітини з ядрами, крові людини не виявлено.

На зрізах нігтьових пластин з лівої руки (об`єкти 2.1.2.2) підозрюваного виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові людини не виявлено.

На фрагментах зрізів нігтьових пластин з правої (об`єкт 1.3) та лівої (об`єкт 2.3) рук підозрюваного ОСОБА_3 виялено кров людини та клітини з ядрами.

Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на зрізах нігтьових пластин з правої руки (об`єкти 1.1., 1.2) та лівої рук (об`єкт 2.2.) ОСОБА_3 , слідів крові та клітин, виявлених на фрагментах зрізів нігтьових пластин з правої (об`єкт 1.3.) та лівої (об`єкт 2.3) рук підозрюваного.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на фрагментах зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_3 (об`єкт 1.3), клітин, виявлених на зрізі нігтьової пластини з лівої руки ОСОБА_3 (об`єкт 2.2.) є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразків букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_3 (т. 1 а. п. 184-195).

Протоколом слідчого експерименту від 29.05.2021 року, проведеного з участю потерпілої, під час якого зафіксовано обстановку та обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим. (т. 2 а. п. 84-91).

Протоколом пред`явлення обвинуваченого для впізнання потерпілій ОСОБА_6 від 29.05.2021 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 чітко вказала на особу під № 1 та повідомила, що під № 1 знаходиться особа ОСОБА_3 , який її зґвалтував, вночі, 20.05.2021 року (т. 2 а. п. 84-91).

Протоколом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_17 від 24.05.2021 року, під час якого він показав про обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (т. 2 а. п. 117-122).

Даними доказами підтверджуються покази потерпілої ОСОБА_6 стосовно обставин вчинення ОСОБА_3 зґвалтування потерпілої ОСОБА_6

З дослідженого в судовому засіданні висновку судово психіатричної експертизи № 134/21 від 24.06.2021 року встановлено, що ОСОБА_3 на момент вчинення інкримінованого йому діяння страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_3 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 на момент вчинення інкримінованого йому діяння у тимчасовому хворобливому стані не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( т. 2 а. п. 56-64).

Суд оцінює дані докази, як належні та допустимі докази у кримінальному провадженні.

Суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до переконання, що під час судового розгляду, поза розумним сумнівом, знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_3 злочину передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, а саме, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Розглядаючи заперечення сторони захисту про те, що потерпіла ОСОБА_6 перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння і не пам'ятає чи її хтось ґвалтував, а якщо і зґвалтував, то не пам`ятає хто, суд вважає їх безпідставними.

Як на підставу даних тверджень сторона захисту посилається на висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 23.11.2021 року № СЕ-19/103-21/6033-БД, яким підтверджено відсутність крові чи букального епітелію на мазках взятих з статевого члена ОСОБА_3 та відсутність сперми на мазках взятих з піхви ОСОБА_6 та на вилучених у ОСОБА_6 трусах.

Суд оцінює дані заперечення критично, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_6 в своїх показах вказувала, що після події, яка трапилась в ніч з 20 на 21 травня 2021 року, після зґвалтування, вона помилася в душі, а її хлопець Вадим поправ її білизну, оскільки вона була брудна. В поліцію вона звернулась на наступний день 21.05.2024 року, відомості про реєстрацію кримінального правопорушення були внесені в єдиний реєстр досудових розслідувань 21.05.2021 року, о 18.18 год., 21.05.2021 року. Після реєстрації кримінального провадження, під час освідування потерпілої ОСОБА_6 , в неї було відібрано та вилучено мазки та тампон з змістом піхви.

Мазки, відбитки статевого члена, змиви з статевого члена та вміст човникоподібної ямки статевого члена були відібрані у ОСОБА_3 , під час проведення його освідування, 22.05.2021 року.

Таким чином, освідування потерпілої відбулось майже через добу після вчинення зґвалтування, а освідування обвинуваченого ОСОБА_3 відбулось майже через півтори доби після події. Зважаючи на значний проміжок часу, який пройшов з моменту вчинення злочину та до моменту відібрання біологічних зразків, та інші чинники, які відбулись за цей час, а саме, наявність факту прання білизни потерпілої, помиття душем як потерпілою ОСОБА_6 , так і обвинуваченим ОСОБА_3 , суд вважає, що відібрані зразки могли і не містити доказів вчинення статевого акту без добровільної згоди потерпілої.

Отже, суд не вважає заперечення сторони захисту доказами невинуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки вони спростовуються іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Стосовно посилання стороною захисту на наявність у потерпілої стану алкогольного сп`яніння, суд, також, не вважає дані обставини доказами невинуватості обвинуваченого ОСОБА_3 .

Для інкримінування ст. 152 КК України потрібно встановити, що дії сексуального характеру були вчинені за відсутності чітко вираженого, явного, переконливого, такого, щоб інша особа зрозуміла, що особа бажає сексуального проникнення в її тіло, волевиявлення, за якого кожен із партнерів упевнений у добровільній згоді іншого на конкретні дії сексуального характеру, що виражена в певній зовнішній формі (вербально, жестами, мімікою чи конклюдентними діями тощо).

Сексуальне проникнення в тіло не може вважатися вчиненим за добровільною згодою в контексті супутніх обставин, якщо воно було здійснено внаслідок застосування фізичного насильства, погрози його застосування чи інших, подібних до них за особливостями впливу на психіку потерпілої особи способів вчинення злочину, шляхом використання безпорадного стану.

Обґрунтування винуватості особи у вчиненні зґвалтування пов`язане з доведенням змісту суб`єктивної сторони цього злочину, який виявляється у формі прямого умислу (наміру здійснити проникнення в тіло та усвідомлення того, що на це немає згоди потерпілої особи). Виконавець злочину усвідомлює, що потерпіла особа не дає добровільної згоди, зокрема і через те, що не надавав достатнього значення встановленню факту того, дає вона свою згоду чи ні, коли зовсім не замислився над цим або якщо він, усвідомлюючи, що інша особа вірогідно не погоджується, продовжував вчиняти свої дії.

За усталеними в правозастосовній практиці положеннями, стан алкогольного чи іншого сп`яніння жертви; її поведінка до події; нехтування нею заходами особистої безпеки; моральне обличчя потерпілої особи та спосіб її життя; аморальна чи інша віктимна поведінка потерпілої особи, яка, можливо, свідомо провокувала сексуальну поведінку злочинця з наміром припинити надалі вчинення дій сексуального характеру щодо неї, не виключають кримінальної відповідальності за ст. 152 КК України.

Вирішальне значення має той факт, що до потерпілої було застосовано фізичну силу, психологічний тиск та погрози щодо статевих зносин проти її волі.

Таким чином, у суду немає жодних сумнівів, що потерпіла чинила опір, до неї було застосовано фізичну силу та вона не давала добровільну згоду на статевий акт з обвинуваченим.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, а саме те, що вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до нетяжких злочинів, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 152 КК України, з відбуванням покарання у виправно-трудовій установі.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, залишити попередній тримання під вартою.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення 300000 гривень моральної шкоди суд приходить до наступного переконання.

В позовній заяві ОСОБА_6 покликається на те, що ОСОБА_3 вчинив відносно неї дії сексуального характеру поза її волею. Через злочин скоєний відносно неї їй заподіяно невимовних душевних страждань, які полягають у втраті спокою, появою страху, негативних психічних емоцій та емоційного перенапруження, що суттєво вплинуло на стан її здоров`я.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги цивільного позивача заперечив повністю та вважає їх необґрунтованими, оскільки він зґвалтування потерпілої ОСОБА_6 не вчиняв.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення представника цивільного позивача, цивільного відповідача та його захисника, оцінивши докази та всі обставини справи у їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Судом встановлено, що під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, доведено, що саме ОСОБА_3 вчинив дії сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зважаючи на те, що злочинні дії ОСОБА_3 призвели до того, що ОСОБА_6 пережила психологічний стрес пов`язаний із зґвалтуванням, що призвело до значних моральних страждань та погіршило здоров`я ОСОБА_6 , суд приходить до переконання про обґрунтованість цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди в сумі 100000 гривень.

Таким чином з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_6 моральна шкода в розмірі 100000 гривень, що буде відповідати вимогам розумності і справедливості.

Керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, кваліфікованому за частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 28.10.2021 року, з моменту затримання.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення, починаючи з 28.10.2021 року по 10.06.2024 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, але не більне ніж на 60 (шістдесят) днів, до 09.08.2024 року, включно, залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 5491,84 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню 84 копійок.

Речові докази: оптичний диск CD-R з камери спостереження АЗС № 10 «Олас» - залишити в матеріалах провадження; мобільний телефон «Redmi 7», два недопалки сигарет, мобільний телефон «Motorola», захисну плівку до мобільного телефону, дактилокарти з зразками відбитків пальців ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , Водоп' ОСОБА_18 , мазки з піхви потерпілої ОСОБА_6 , зрізи нігтів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , мазки відбитки статевого члена Водоп' ОСОБА_18 знищити; рюкзак білого кольору, шкіряний гаманець чорного кольору, банківську картку «Ощадбанк», білу джинсову куртку, вельветовий спортивний костюм темно-сірого кольору, пару білих кросівок,чорний бюсгалтер, пару білих шкарпеток та білі труси повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1