ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2097/24

Провадження № 1-кс/210/649/24

08 травня 2024 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та інтересів ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000077 від 16.04.2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000077 від 16.04.2021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190. Скаржник вважає постанову винесено передчасно, оскільки не було відібрано ряд пояснень, не допитано жодного свідка, не призначено та не проведено експертизу, не встановлено чи працював ОСОБА_6 в магазині «2Masters». Тому просить слідчого суддю скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

В судове засіданні ОСОБА_4 не з`явився, скористався правом представлення.

Адвокат ОСОБА_3 скерував на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність.

На вимогу слідчого судді в судове засідання надано матеріали кримінального провадження № 0000077 від 16.04.2021.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши аргументи викладені у скарзі, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання скаржника про поновлення строків

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Стаття 116 КПК передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки, а вимоги ст.117 КПК зобов`язують суд поновити за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.

В судовому засіданні з`ясовано, що оскаржувану постанову ОСОБА_4 не отримував, матеріали справи не місять відомостей, що постанова скеровувалась на поштову чи електронну адресу потерпілого.

Натомість у матеріалах справи є клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000077 від 16.04.2021 року та відповідне повідомлення за підписом начальника сектору дізнання, що адвокат може з`явились на ознайомлення 12 квітня 2024 року. При цьому відомостей, що захисник чи потерпілий ознайомився з письмовими матеріалами у справі також відсутні.

Враховуючи що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про підтвердження направлення копії постанови дізнавача про закриття кримінального провадження потерпілому ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за можливе поновити процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою.

Мотиви за застосовані норми права по суті скарги

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з частиною 1 статті 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обов`язок доказування згідно з вимогами ч.1 ст.92 КПК України покладається на слідчого, саме ж доказування, як визначено в ч.2 ст.91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За статтею 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений, зокрема: доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа оскарження процесуального рішення слідчого, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстави його закриття.

16 квітня 2021 року ОСОБА_4 , звернувся до відділення поліції із заявою про злочин.

16 квітня 2021 року дізнавач СД ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 допитала ОСОБА_4 у якості потерпілого.

Досліджені матеріали кримінального провадження містять лише ті письмові докази, які представив заявник ОСОБА_4 на підтвердження викладених обставин у заяві про злочин.

Отже слідчий суддя констатує, що сектором дізнання, якому підвідомче вказане правопорушення, не вчинено жодної слідчої та розшукової дії з метою встановлення чи спростування викладених обставин у заяві ОСОБА_4 про вчинення відносно нього злочину.

При цьому, матеріали кримінального провадження за № 0000077 від 16.04.2021 року містить письмове доручення від 04 червня 2021 року із переліком дій, які слід провести співробітникам поліції, зокрема: встановити та допитати свідків за даним фактом, встановити місце знаходження ОСОБА_4 , перевірити можливе місце роботи потерпілого, відпрацювати місце скоєння злочину на предмет поблизу камер відео спостереження.

Жодної слідчої та розшукової дії вказаної у дорученні не вчинено і 29 вересня 2021 року дізнавач приймає рішення про закриття кримінального провадження, оскільки не можливо встановити об`єктивну сторону вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. (ч. 1 ст. 86 КПК України)

Процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 КПК, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису(стаття 298-1 КПК України) .

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що ухвалюючи оскаржувану постанову, дізнавачем не було вжито всіх необхідних заходів щодо збирання доказів, не були перевірені всі доводи, викладені заявником в заяві про вчинення злочину. Дізнавач з часу внесення відомостей до ЄРДР по даному факту обмежився лише допитом самого заявника ОСОБА_4 . Жодних інших слідчих чи процесуальних дій по даному кримінальному провадженню, в тому числі тих про які вказав скаржник у скарзі, до часу постановлення спірної постанови, слідчим не проведено.

Слідчий суддя звертає увагу, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що в кримінальному провадженні не здійснено жодних слідчих дій, тимчасових доступів, не витребувано інформацію, не допитано осіб, на яких вказує заявник в допитах та заяві про вчинення кримінального правопорушення .

У відповідності до ч.1 п.2 ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з частинами 1,3,5,6 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Виходячи із загальних засад кримінального провадження будь яке рішення у кримінальному провадженні має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Постанова про закриття кримінального провадження, яка оскаржується, не відповідає зазначеним критеріям.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий послався на те, що відсутня об"єктивна сторона кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України.

Статтею 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому обман як спосіб шахрайства полягає в повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або у приховуванні відомостей про різноманітні обставини, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого. До вказаних обставин відносяться й такі, що стосуються певних подій, юридичних фактів, дій окремих осіб.

Як випливає зі змісту зазначеної норми кримінального закону та правозастосовної практики, отримання майна за умови виконання якого-небудь зобов`язання належить кваліфікувати як шахрайство в тому разі, коли винна особа в момент заволодіння цим майном мала на меті його присвоїти, а зобов`язання не виконувати.

Отже, обвинувачення особи у вчиненні шахрайства під час укладання договорів цивільно-правового характеру може мати місце при встановленні умислу особи на заволодіння майном у момент його отримання, а в іншому випадку мова йтиме про відсутність складу цього злочину та наявність цивільно-правових відносин між особами. Не виключені випадки, коли особа укладає той чи інший цивільно-правовий договір (кредитний, договір купівлі-продажу, оренди, комісії тощо), лише для того, щоб приховати справжній характер своїх дій, спрямованих на незаконне безоплатне заволодіння чужим майном. Як наслідок, має місце обман у намірах обман щодо тих цілей, на які планується використати майно, отримане на підставі цивільно-правового договору. Тобто наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за існування підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, потерпілий вказує на особу, яка заволоділа його коштами. Доводи потерпілого належним чином не досліджені під час досудового розслідування.

Слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що доводи ОСОБА_4 щодо неповноти проведеного досудового розслідування, знайшли своє підтвердження, оскільки, дізнавачем не проведено повного дослідження всіх обставин справи в даному кримінальному провадженні, які є необхідними для встановлення істини у ньому, а саме: не мотивував з урахуванням яких досліджених доказів, їх змісту, ним зроблено висновок про відсутність об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України; не допитав особу на яку вказував потерпілий; не здійснив тимчасовий доступ до речей та документів що містять банківську таємницю; не здійснив запитів до операторів телефонного зв`язку; не досліджено спосіб отримання он-лайн кредиту та не зібрано фото особи з банківських терміналів де знімалися грошові кошти; не виконав необхідні слідчі та процесуальні дії: не проведено огляду місця події, не проведено одночасного (перехресного) допиту учасників кримінального провадження з метою аналізу та безперервного порівняння (співставлення) показань для з`ясування причин розбіжностей у них та спрямування на перевірку отриманих доказів у конкретному

Оскільки, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000077 від 16.04.2021 не надано належної правової оцінки обставинам, була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, із змісту вказаної постанови не вбачається з яких підстав слідчий дійшов висновку про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова дізнавача про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 303-306 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк на оскарження постанови дізнавача СД Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000077 від 16.04.2021 року.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та інтересів ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000077 від 16.04.2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000077 від 16.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000077 від 16.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України повернути до Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1