ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1075/24

Провадження № 11-сс/4820/212/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційні скаргипідозрюваного за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309КК України ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шепетівськогоміськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2024 року про продовження строку тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000392 від 01.03.2024,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою, клопотання старшого слідчого ВРЗСГСД СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою задоволено, продовжено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нетішин Хмельницької області, громадянину України, із середньою освітою, одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю (молодшому сержанту) - розвіднику-оператору військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до 09 червня 2024 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою запобіжить перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, ухиленню від правосуддя.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати вказану ухвалу і постановити нову ухвалу, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважають, що слідчий та прокурор не довели наявності ризиків, лише зазначили формальності.

Звертають увагу на позитивні характеристики ОСОБА_6 , його міцні соціальні зв`язки, наявність неповнолітніх дітей, бойові поранення, які він отримав захищаючи країну від загарбників та наявність сертифікатів, які підтверджують, на думку підозрюваного, його порядність та досвідченість.

Апелянт ОСОБА_6 просить встановити істину шляхом допиту свідків, які на його думку, допоможуть встановити всі фактичні обставини у справі та прийняти правильне рішення.

Вважають, що статус ОСОБА_6 - військовослужбовець, дає підстави для обрання, останньому, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданих апеляційних скарг, із посиланням на зазначені у них доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

На думку колегії суддів, як слідчим, при зверненні з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, так і слідчим суддею, при вирішенні вказаного клопотання, зазначених вимог закону було дотримано.

Предметом дослідження слідчим суддею, при розгляді даного клопотання, були саме обставини, передбачені ч.3 ст. 199 КПК України, тобто обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тобто ймовірна причетність останнього до даних злочинів та кримінальних проступків, підтверджується матеріалами кримінального провадження, тобто наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема, дослідженими в ході розгляду даного клопотання доказами слідчим суддею.

Крім того, наразі завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою не представляється можливим, так як необхідно провести ряд додаткових слідчих та процесуальних дій, отримати висновки судових експертиз.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

У ході судового розгляду слідчий суддя визнав доведеними слідчим та прокурором наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

Оцінивши зазначені ризики, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263КК України (що виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, 7 епізодів) та ч.1 ст.309 КК України (що виразилися у незаконному придбанні і зберіганні психотропних речовин без мети збуту), в умовах воєнного стану, одне з яких, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, покинути своє місце проживання, оскільки встановлено, що підозрюваний проходить військову службу на посаді розвідника оператора у військовій частині НОМЕР_1 , відтак, знаходиться на віддаленій відстані від органу досудового розслідування та суду, може бути переведений до нового місця служби, що унеможливить його явку до слідчого, прокурора суду; може впливати на покупця, свідків та інших відомих йому осіб, у даному кримінальному провадженні, з метою схиляння до дачі ними показань на свою користь; може вчинити нове кримінальне правопорушення; матиме реальну можливість перешкоди досудовому розслідуванню та судовому розгляду іншим чином, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження підозрюваному строк тримання під вартою, належним чином мотивувавши своє рішення.

Крім того, слідчим суддею враховано, що органу досудового розслідування, у зв`язку із складністю кримінального провадження, необхідно провести ряд додаткових слідчих та процесуальних дій, отримати висновки судових експертиз.

Доводи апеляційних скарг апелянтів про відсутність виписаних в ухвалі суду ризиків, а відтак і про можливість зміни щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, не знайшли свого підтвердження, під час їх розгляду апеляційним судом, з врахуванням характеру висунутої підозри.

Колегія суддів враховує те, що чинний КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (підозрювана) при застосуванні до нього (неї) більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного, шляхом продовження, останньому, найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

При цьому, наявність певних соціальних зв`язків, на які є посилання в апеляційних скаргах, позитивні характеристики ОСОБА_6 , як військовослужбовця, наявність у нього неповнолітніх дітей, його стан здоров`я, які на думку апелянтів дають підстави для застосування стосовно, останнього, іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, то такі обставини існували на момент вчинення, інкримінованих ОСОБА_6 зазначених кримінальних правопорушень та не стали підставою для відмови від вчинення таких, а тому не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані апеляційним судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені слідчим суддею ризики.

Твердження в апеляційній скарзі підозрюваного про те, що допит свідків у даному кримінальному провадженні допоможе встановити істину та прийняти правильне рішення, позбавлені підстав, так як на даному етапі провадження, вирішення питань, які повинен вирішувати суд, під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, допитувати свідків, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину є недопустимим, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Інші доводи апеляційних скарг підозрюваного та захисника не спростовують таких висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.405, 407, 422, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Шепетівськогоміськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2024 року про продовження підозрюваному за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 червня 2024 року, включно, залишити без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_6 та його захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3