Справа № 591/4882/24
Провадження № 1-кс/591/1419/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000262 від 10.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження від яких померла 10.05.2024 в КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня».

10.05.2024 проведено огляд місця дорожньо-транспортної події на дворовій території, поряд із буд. АДРЕСА_1 в ході проведення огляду зафіксовано дорожню обстановку та слідову інформацію місця пригоди, а також вилучено з місця події автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому наявні сліди, характерні для утворення при дорожньо-транспортній пригоді, який 10.05.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тому слідчий просив накласти арешт на вказане майно з метою його збереження.

У судове засідання слідчий та представник власника майна не прибули, повідомлені про місце і час розгляду справи належним чином, слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Згідно ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 10.05.2024 близько 13:50 год. на вул. Новомістенська, поблизу буд. №37 у м. Суми, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , (інкасаторським транспортом), здійснюючи рух заднім ходом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалася позаду автомобіля у попутному з ним напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження від яких померла 10.05.2024 в КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня».

За фактом дорожньо-транспортної пригоди 10.05.2024 року до ЄРДР внесено відомості за №0000262 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

10.05.2024 проведено огляд місця дорожньо-транспортної події в ході проведеного огляду зафіксовано дорожню обстановку та слідову інформацію місця пригоди, а також вилучено з місця події автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», зі слідами характерними для дорожньо-транспортної пригоди, які 10.05.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

Оцінивши матеріали, додані до клопотання в їх сукупності, вважаю, що вилучене під час огляду майно відповідає критеріям речових доказів та може зберегти на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки з`ясовуються обставини порушення правил дорожнього руху, внаслідок порушення яких померла людина.

Незастосування цього заходу може призвести до відчуження, знищення, приховання, пошкодження речового доказу, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження, суттєво ускладнить процес встановлення істини у кримінальному провадженні та не будуть досягнуті завдання кримінального провадження, окрім цього на речах залишилися сліди кримінального правопорушення, які в собі несуть доказову інформацію та які в подальшому в ході досудового розслідування необхідно досліджувати за участю судових експертів за відповідними спеціальностями.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя не вдається до оцінки доказів, що є прерогативою суду під час судового розгляду справи.

З огляду на викладене, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження вилученого майна як речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на даному етапі кримінального провадження задля досягнення завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2017, що належить на праві власності АБ «УКРГАЗБАНК, вилучений 10.05.2024 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події на вул. Новомістенська в м. Суми шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним з метою забезпечення збереження як речових доказів у кримінальному провадженні № 000262 від 10.05.2024.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, на якого покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1