справа № 208/2718/24
№ провадження 1-кс/208/725/24
УХВАЛА

Іменем України

12 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в межах кримінального провадження за ЄРДР №0000432 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 09.08.2022 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.190 КК України до громадських робіт 200 годин;

2) 19.01.2023 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.389 КК України до арешту строком 1 місяць, на підставі ч.1 ст.71, ч.2 ст.72 КК України остаточно 1 місяць 10 днів арешту; звільнений 05.05.2023 по відбуттю строку покарання;

3) 26.06.2023 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 5 років, на підставі ч.4 ст.70, ст.72, ст.75, ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 2 роки,

встановив:

1.Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000432 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

2.На підставі ч.3 ст.183, п.2 ч.5 ст.183 КПК України визначати розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3.У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, невиконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

1)Прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження

2)Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду

3)Повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження внесене в ЄРДР №0000432 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в межах якого 12.04.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,пред`явлена підозра у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185, 190 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та в період відбування покарання з іспитовим строком, повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.186 КК України за наступних обставин:

31.03.2024 приблизно о 14 год. 20 хв. (більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше малознайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розмовляв по мобільному телефону. В цей час у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння будь-яким способом вищезазначеним мобільним телефоном Xiaomi Redmi Note 4A.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, спрямований на заволодіння будь-яким способом мобільним телефоном Xiaomi Redmi Note 4A, ОСОБА_6 , 31.03.2024 приблизно о 14 год. 20 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , почав розмовляти з малознайомим ОСОБА_7 , та в ході розмови, увійшовши в довіру останнього,попрохав надати йому мобільний телефон нібито для здійснення телефонного дзвінка, в дійсності не маючи наміру в подальшому повертати його. ОСОБА_7 , довіряючи йому, та будучи впевненим, що ОСОБА_6 поверне йому мобільний телефон після здійснення телефонного дзвінка, погодився та добровільно передав мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 4A IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 останньому.

ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння будь-яким способом мобільним телефоном Xiaomi Redmi Note 4A, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, утримуючи мобільний телефон при собі, попрямував вздовж вулиці М. Грушевського, м. Кам`янське та повернув у двір зазначеного будинку, намагаючись залишити місце вчинення злочину, однак його протиправні дії були помічені потерпілим ОСОБА_7 , який почав бігти за ним та кричати вслід, вимагаючи повернення викраденого майна та припинення злочинних дій.

В цей момент у ОСОБА_6 , який усвідомлював, що його злочинні дії розпочаті як заволодіння майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), помічені потерпілим, який намагається його наздогнати та припинити його протиправні дії, раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи в означений час у вказаному місці, діючи умисно, повторно, цілковито усвідомлюючи відкритий та протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює відкрите незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), незважаючи на вимоги потерпілого зупинитись та повернути викрадене ним майно, залишив місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпоряджатись мобільним телефоном Xiaomi Redmi 4A IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 1122 грн. 50 коп., який належить ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 1122 грн. 50 коп.

Згідно до пред`явленої підозри, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Таким чином останній повідомлений про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за яке Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-Оглядом місця події від 31.03.2024, згідно якого потерпілий вказав місце вчинення кримінального правопорушення;

-Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , зафіксованими у протоколі допиту останнього;

-Показаннями свідка ОСОБА_8 , зафіксованими у протоколі допиту останнього;

-Показаннями свідка ОСОБА_9 , зафіксованими у протоколі допиту останнього;

-Протоколами впізнання за участі потерпілого і свідків;

-Оглядом вилученого мобільного телефона;

-Оглядом відеозапису з камери відеоспостереження, яка розташована на перехресті вулиць Ніколенко та ОСОБА_10

-Показаннями свідка ОСОБА_11 , зафіксованими у протоколі допиту останньої;

-Іншими доказами у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

А тому прокурором та слідчим заявлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як переховування від органу досудового розслідування та / або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення; незаконний впливав на свідка та потерпілого, що обґрунтовується відсутністю офіційного джерела доходу, вчинення кримінального правопорушення в якому ОСОБА_6 підозрюється під час перебування на іспитовому строку, що свідчить про те, що останній не зробив для себе висновку та не став на шлях виправлення, відсутність сталих соціальних зв`язків, тяжкість кримінального правопорушення та можливого покарання у разі визнання його винуватим, вплив на свідка, яка є матір`ю потерпілого, що у своїй сукупності, з врахуванням характеризуючих даних на особу підозрюваного, обґрунтовує заявлений вид запобіжного заходу як тримання під вартою.

Обставини, викладені вище, вказують на те, що до підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачений ст.183 КПК України, так як жодний із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілої особи, свідків, речовими доказами, іншими зібраними доказами в ході досудового слідства у їх сукупності, протоколами впізнання за фотознімками, відеозаписом скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, речовими доказами та іншими у їх сукупності які зібрані в межах кримінального провадження. Врахуванням характеризуючи данні на особу підозрюваного, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які за своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,5, ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході розгляду клопотання не оспорюючи фактичні данні викладені у клопотанні та підозрі, зазначив що у скоєному він кається і обіцяє більше не вчиняти кримінальних правопорушень. Просив врахувати що він не скривався від слідчого та прокурора, а тому просить обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід як то домашній арешт, так як за місцем його проживання і реєстрації.

Захисник, вважала що клопотання не підлягає задоволенню, так як ні прокурором і слідчим не доведено існування заявлених ризиків. Тим більш не враховано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце проживання, а тому просила обрати більш м`який запобіжний захід. А у разі застосування тримання під вартою, визначити мінімальний розмір застави.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 12.04.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст.186 КК України, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000432 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: витягу з ЄРДР яким зареєстроване кримінальне провадження, заявою-повідомленням про скоєний злочин, показами потерпілої особи, показами свідків.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є особою, який має незняту та непогашену в передбаченому законом порядку судимість за корисні злочини, на шлях виправлення не став, не має офіційного доходу, під час подій які мали місце 31.03.2024 року перебував на випробувальному терміні призначеному йому за Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.06.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 2 роки.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, яке згідно до санкції ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення полі від 7 до 10 років, тобто реальне покарання.

Також слідчим суддею враховується розуміння підозрюваним наслідків вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, та факт не оспорення ним вчинення відображеного за підозрою відкритого заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, що свідчить про те, що висновків для себе ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,не зробив, на шлях виправлення не став, та знов є підозрюваним у скоєні корисливого злочину.

Посилання сторони захисту щодо не доведення прокурором та слідчим заявлених ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливості перебування підозрюваного на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, а саме домашньому арешті, передбачає наявність можливості проживати за певною адресою підозрюваного, але як встановлено під час розгляду клопотання, осіб які б заявили намір про його утримання під час перебування на домашньому арешті стороною захисту не підтверджено, що виключає необхідність покладення такого обов`язку на осіб, які не надали такої згоди, а також виключає можливість забезпечення перебування підозрюваного на цілодобовому домашньому арешті своїх життєвих потреб (придбання їжі, ліків, тощо).

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Посилання захисника на наявність у підозрюваного місця реєстрації, як місця за яким може знаходиться на домашньому арешту, як зазначено вище, жодним чином не обґрунтована, так як жодна особа не заявила про своє бажання взяти на себе зобов`язання щодо утримання підозрюваного під час його перебування на домашньому арешті. Іншій більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 4 ст. 186 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що дорівнює 3028* 80 = 242240 гривень 00 копійок.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підозрюваного в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000432 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 09 червня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок , після внесення якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, невиконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

1)Прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження;

2)Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3)Повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У клопотанні сторони захисту відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1