справа № 362/610/24
провадження № 1-кп/362/351/24
ВИРОК

Іменем України

11.04.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2023 року за № 0000930, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, водій автотранспортних засобів автотранспортного відділення центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Київській області, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

потерпілий ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

ОСОБА_3 18 жовтня 2023 року близько 16:20 години 20 хвилин на 50 км. + 200 м. автодороги М-05 «Київ-Одеса» в межах Обухівського району Київської області, рухаючись в напрямку м. Одеса, керуючи автомобілем «ЗАЗ» модель ТF698Р, реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні, в порушення вимог пункту 2.3 б),д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 і введених у дію з 01 січня 2002 року (далі Правила дорожнього руху), відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, п. 1.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків» в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об їзду перешкоди» не врахував дорожню обстановку, у встановлених межах не обрав безпечну відстань, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, рухаючись у крайній правій смузі по напрямку руху до м. Одеса допустив зіткнення з задньою частиною вантажного автомобіля «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 який рухався попереду нього у крайній правій смузі в напрямку руху до м. Одеса.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув на місці події. Смерть ОСОБА_8 настала від сполучної травми тіла.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 1.5; 2.3 б) д) та 12.3 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, згідно з якими він 18 жовтня 2023 року близько 16:20 години 20 хвилин на 50 км. + 200 м. автодороги М-05 «Київ-Одеса», керуючи службовим автомобілем, їдучи зі швидкістю 90-100 км./год. у правій смузі руху в напрямку руху до м. Одеса, подивився в дзеркало заднього виду, «піймав ґаву», та, подивившись вперед, усвідомив невідворотність зіткнення. Зіткнення відбулося правою передньою частиною керованого ним автомобіля. Внаслідок зіткнення загинув його пасажир ОСОБА_8 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 щиро вибачився перед рідними загиблого.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Ухвалюючи вирок, суд також уважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року й у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене обвинувачення та кваліфікує діяння ОСОБА_3 за частиною 2 статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене за частиною 2 статті 286 КК України, є необережним тяжким злочином.

Обвинувачений офіційно працевлаштований, має позитивну службову характеристику, є учасником бойових дій, має на утримання неповнолітню дитину, не перебуває на обліку лікарів нарколога чи психіатра, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття й активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Водночас обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого правопорушення та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, із застосуванням до основного покарання статті 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 , брат загиблого, в судовому засіданні зауважив, що ОСОБА_3 заслуговує на суворе покарання, з обов`язковим позбавленням права керувати транспортними засобами на тривалий строк, але його вправлення можливе із застосуванням іспитового строку.

Обвинувачений, як і захисник, під час судових дебатів проти запропонованої прокурором міри покарання заперечень не висловили.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, беручи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, виходячи з загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції, передбаченої частиною 2 статті 286 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної та спеціальної превенції.

При цьому суд, з урахуванням особи обвинуваченого, позиції учасників судового провадження, в тому числі потерпілого, вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням передбачених статтею 76 КК України обов`язків.

Цивільного позову не заявлено.

Розподіл процесуальних витрат здійснюється в порядку статті 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України за результатом судового розгляду накладений на стадії досудового розслідування арешт майна належить скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді:

- позбавлення волі на строк п`ять років;

- позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.

2. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

3. Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Обчислювати іспитовий строк з дня проголошення вироку.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 9 243 (дев`ять тисяч двісті сорок три) гривні 12 копійок.

6. Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року (справи №№ 761/39126/23, 761/39135/23), на:

- автомобіль «Scania P380C B8X4EHZ», номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «НВО ПРОМВПРОВАДЖЕННЯ» (м. Київ, вул. Хутір Острів, 13) і зберігається на території майданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 ;

- автомобіль «ЗАЗ Ланос», номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, що належить Головному управлінню Національної поліції в Київській області (м. Київ, вул. Володимирська, 15) і зберігається на території майданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, вул. Боженка, 23.

7. Речові докази:

- автомобіль «Scania P380C B8X4EHZ», номерний знак НОМЕР_2 , повернути ТОВ «НВО ПРОМВПРОВАДЖЕННЯ» (м. Київ, вул. Хутір Острів, 13);

- автомобіль «ЗАЗ Ланос», номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, повернути Головному управлінню Національної поліції в Київській області (м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім учасникам кримінального провадження.

Згідно з частиною 2 статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суддя ОСОБА_1