справа № 362/820/24
провадження № 1-кп/362/357/24
ВИРОК

Іменем України

19.02.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 06 січня 2024 року за № 0000001, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Глеваха Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, має середню освіту, неодружений, не працює, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, зокрема: 17 січня 2017 року вироком Ковельського міського суду Волинської області за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, згідно з ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 05 липня 2018 року звільнений від відбування покарання на підставі статті 81 КК України умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 11 місяців 17 днів; 05 березня 2020 року вироком Шацького районного суду Волинської області за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки 6 місяців; ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 30 листопада 2021 року на підставі статті 82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на обмеження волі на строк один рік сім місяців 23 дні; ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 січня 2023 року звільнений умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на п`ять місяців 27 днів,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 .

Суд установив:

05 січня 2024 року приблизно о 15:00 ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла, з метою погрітися в ньому, прийшов до житлового будинку АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності нерухомого майна ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , умисно, незаконно, всупереч волі власника, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого статтею 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що власник житлового будинку ОСОБА_6 не надавала йому дозволу заходити у вищезазначене приміщення, побачивши, що вхідні двері та вікна житлового будинку зачинені, ОСОБА_3 вирішив подолати перешкоду шляхом розбиття віконного скла в одній з кімнат будинку. В подальшому ОСОБА_3 палицею, яку знайшов в подвір`ї вказаного будинку, розбив скло у вікні, через яке незаконно проник до будинку АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності нерухомого майна ОСОБА_6 , чим порушив право останньої на недоторканість житла. Знаходячись в будинку, ОСОБА_3 хотів розпалити піч для обігріву, однак у цей час незаконні дії ОСОБА_3 були виявлені сусідом ОСОБА_7 , який, помітивши ОСОБА_3 , повідомив власницю ОСОБА_6 , яка зателефонувала до поліції. У подальшому ОСОБА_3 був виявлений працівникам поліції всередині будинку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких у січні 2024 року, точної дати не пам`ятає, вин шукав місце переночувати й у с. Крушинка підійшов до випадкового будинку і, розбивши скло вікна палицею, яку знайшов поруч, та, розуміючи, що діє протиправно, проник до будинку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене обвинувачення та кваліфікує діяння обвинуваченого за частиною 1 статті 162 КК України як незаконне проникнення до житла.

Обвинувачений має середню освіту, неодружений, не працює, без місця реєстрації, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Ураховуючи викладене, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 162 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк, а саме один рік. Більш м`який вид покарання не відповідатиме особі обвинуваченого. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік, який обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно вручити присутнім учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1