Справа № 308/1524/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000194, відомості про яке 06.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000194, відомості про яке 06.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, про накладення арешту, шляхом відчуження на належний підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок, загальною площею 59.1 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що арешт даного майна підозрюваного необхідний з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою просив суд розглянути клопотання без його участі.

Підозрюбваний у судове засідання не з`явився, однак його захисник подав письмові заперечення на клопотання слідчого, у яких, поміж іншого, просив розглянути клопотапння без їхх участі. Заперечення зводились до того, що слідчий не оцінив розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не обгрунтував наявності правових підстав для арешту майна з метою забезпечення цивільного позову, не вказав на докази, які підтверджують факт завдання шкоди. Об`єкт нерухомості, щодо якого слідчий ініціював процедуру арешту, набутий ОСОБА_5 через інститут спадкування в 2021 році. Період інкримінованого ОСОБА_5 діяння припадає на 2023 рік, тому немає підстав припускати, що наведене у клопотанні майно, придбане за кошти, отримані внаслідок вчинення злочину. Перебування майна під арештом порушує справедливий баланс між інтересами власника майна , гарантованими законом, і завданням кримінального провадження. На підставі вищенаведеного просить відмовити у задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. ч. 5, 6, 7, 8, 10 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000194, відомості про яке 06.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 лютого 2024 року.

Тринадцятого лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, останній просить накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 ч. 3 ст. 307 КК України. Санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а отже є достатні підстави вважати, що суд може призначити ОСОБА_5 покарання у виді конфіскації майна.

Разом з цим, слідчий суддя констатує, що у матеріалах справи відсутній цивільний позов, а також докази завдання ним шкоди, внаслідок кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Згідно з інформаційною довідкою № 366008527 від 15.02.2024, житловий будинок загальною площею 59,1 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Слідчим у клопотанні доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна та необхідність накладення арешту на майно.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання було встановлено достатність підстав вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, належить підозрюваному, а також те, що суд за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінально-караного діяння може призначити покарання у виді конфіскації майна, беручи до уваги доведеність стороною обвинувачення наявності ризиків можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна, з метою їх запобігання, слідчий суддя дійшов до висновку, що подане клопотання про арешт даного майна слід задовольнити та накласти арешт в частині заборони відчуження даного майна.

При цьому, враховуючи, що слідчий просив накласти арешт на майно тільки в частині відчуження даного майна. Такий спосіб арешт відповідає потребам досудового розслідування, а також виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Застосуванням такого способу арешту може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Заперечення захисника підозрюваного в частині того, що об`єкт нерухомості, щодо якого слідчий ініціював процедуру арешту, набутий ОСОБА_5 через інститут спадкування в 2021 році, а тому немає підстав припускати, що наведене у клопотанні майно, придбане за кошти, отримані внаслідок вчинення злочину, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки арешт у даному випадку накладається з підстав забезпечення конфіскації як виду покарання, а не як забезпечення збереження речового доказу. При призначенні покарання у виді конфіскації суд не враховує період набуття власності на дане майно, його ознаки, належність до речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, на належний підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , житловий будинок загальною площею 59,1 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1