Єдиний унікальний номер 175/5419/24
Провадження №1-кс/175/1554/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: підозрюваного - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Краматорську ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Широка Гребля, Козятинського району, Вінницької області, не одруженого, маючого повну загальну середню освіту, військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебуває на посаді стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні №0000584, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 ..

Клопотання мотивовано тим, що солдат ОСОБА_3 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, і проходячи її на посаді стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 07.10.2023 вибув з району виконання бойового завдання за призначенням на лікування у зв`язку із пораненням до АДРЕСА_3 , а 08.10.2023 близько о 09 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби у АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану та проводить час на власний розсуд у спосіб, не пов`язаний із проходженням військової служби та виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 , за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

12.04.2024 у відповідності до ст.ст. 276 - 278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні солдатом ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, вручити яке не виявилося можливим у зв`язку з неможливістю встановити його місцезнаходження.

Оскільки ОСОБА_3 переховується від органу досудового розслідування, це позбавило слідчого та прокурора можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 12.04.2024 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення та повістки про виклики (на 16.04.2024, 17.04.2024, 18.04.2024) відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме через адміністрацію за місцем його останнього відомого місця роботи (через військову частину НОМЕР_1 ) та житлово-експлуатаційну організацію за місцем проживання особи (через Новогребельський старостинський округ Хмільницького району Вінницької області), крім того, вказані повідомлення про підозру та повістки про виклик спрямовано за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Жодного разу у призначений час солдат ОСОБА_3 у призначене місце до ТУ ДБР у м. Краматорську не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Стороною обвинувачення, з дотриманням вимог ст. ст. 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином 12.04.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами, зокрема допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , матеріалами службового розслідування тощо.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оскільки місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_3 органу досудового розслідування не відомо, останній не з`явився на виклики слідчого, тому були підстави вважати, що він ухиляється від притягнення до кримінальної відповідальності та переховується від органів досудового розслідування, та 18.04.2024 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_3 оголошено в розшук.

Вручити ОСОБА_3 копії клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність його застосування не надалось можливим у зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_3 органу досудового розслідування не відоме.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії.

Прокурор просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник проти клопотання не заперечував, просив визначити розмір застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені положеннями цієї статті.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000584 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.04.2024 у відповідності до ст.ст. 276 - 278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні солдатом ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, вручити яке не виявилося можливим у зв`язку з неможливістю встановити його місцезнаходження.

18.04.2024 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_3 оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді від 18.04.2024 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

24.04.2024 підозрюваного затримано на підставі ухвали слідчого судді.

Як встановлено в ході судового розгляду, підозрюваний ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 407 КК України. При цьому суд враховує, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінального провадження по суті. Так, подані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість такої підозри.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_3 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик впливу ОСОБА_3 на свідків за провадженням, так як останній є діючим військовослужбовцем, що дає підстави вважати, що він має широке коло знайомств серед військових, а тому має змогу вплинути на свідків, які є його товаришами по службі, з метою отримання від них необхідних йому показань.

Також прокурором доведена наявність ризиків, що підозрюваний переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується тим, що останній оголошувався у розшук за вчинення ним дезертирства та добровільно до правоохоронних органів не з`являвся, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання. Зазначений ризик, окрім іншого підтверджується тим, що ОСОБА_3 самовільно залишив місце служби, та з метою переховуватися від органів досудового розслідування направився у невідомому напрямку, таким чином є підстави вважати, що підозрюваний зможе та має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначений ризик, окрім іншого підтверджується тим, що ОСОБА_3 не має постійних джерел доходу, не має міцних соціальних зв`язків, що у свою чергу свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків у ОСОБА_3 , а також те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому, підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, і як військовослужбовець.

Інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Також суд приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків не має, не має постійних джерел доходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, приписами ч. 8 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Виходячи з п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст. 176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

А отже, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, у розмірі 211 960 гривень, а також покласти на підозрюваного такі, передбачені ст. 194 КПК України, обов`язки, а саме: прибувати до суду із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому розташована або тимчасово розташована військова частина, де проходить військову службу обвинувачений, без дозволу командира військової частини або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну дислокації військової частини; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом, зокрема обмежитись у спілкуванні зі свідками по кримінальному провадженню; не залишати місце несення служби, тимчасове розташування підрозділу військової частини без дозволу командира військової частини; повернутися до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де наразі перебуває його частина.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193,194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ВСП в межах строків досудового розслудування, а саме: до 12 червня 2024 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 12 червня 2024 року, якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_3 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до суду із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому розташована або тимчасово розташована військова частина, де проходить військову службу обвинувачений, без дозволу командира військової частини або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну дислокації військової частини;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом, зокрема обмежитись у спілкуванні зі свідками по кримінальному провадженню.

5) не залишати місце несення служби, тимчасове розташування підрозділу військової частини без дозволу командира військової частини.

6) повернутися до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де наразі перебуває його частина.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі відділу ВСП.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1