Справа №:755/4224/24
Провадження №: 1-кп/755/912/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 05.02.2024 року, за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Оболонне Коробського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого офіційно, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 підозрюється у тому, що 05.02.2024 року приблизно о 07:06, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Megane», н/з НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною пр. Миру від пл. Дарницька в напрямку вул. Чупринки, в місті Києві, допустив порушення вимог п. 18.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), а саме:

- п. 18.5 ПДР України у будь-якому місці водій повинен пропустити сліпих пішоходів, які подають сигнал тростиною білого кольору, спрямованою вперед.

Порушення вищевказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_3 виразилось в тому, що останній керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Renault Megane», н/з НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це ' де безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись проїзною частиною пр. Миру від тіл. Дарницька в напрямку вуя. Чупринки в м. Києві, під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу, проявив неуважність, та в подальшому виїхав на пішохідний перехід, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , якій рухався по регульованому пішохідному переході на червоний сигнал світлофору з тростиною білого кольору спрямованою вперед та піднятою до гори лівою рукою, з права на ліво відносно руху автомобіля та мав перевагу в русі, оскільки являється людиною з обмеженими можливостями І групи у зв`язку з втратою зору (Довідка МОЗ серії КИ-1 № 081747). Внаслідок наїзду, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до медичного закладу.

У водія ОСОБА_3 була технічна можливість уникнути дорожньо- транспортної пригоди шляхом виконання вимог ПДР України. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля марки «Renault Megane», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам пункту 18.5 ПДР України.

Потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які виразилися у закритій травмі кісток тазу: перелом лонної кістки ліворуч зі зміщенням уламків.

Порушення вказаних пунктів ПДР України водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пішоходу ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У підготовчому засіданні прокурор підтримав подане ним до суду клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, просив задовольнити його. У підготовчому судовому засіданні потерпілий та його представник, підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення поданого клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами частини другої тієї ж статті, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. У судовому засіданні ОСОБА_3 було роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що підозрюваний ОСОБА_3 проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до судової практики та роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примиренням винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним у результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.02.2024 року № 000589, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»), свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_3 на момент проведення огляду 05.02.2024 року о 10:18 не перебував у будь-якому стані сп`яніння.

Зважив суд й на те, що ОСОБА_3 не судимий, за даними наявної документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, а також під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, а також на те, що потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що вони з підозрюваним ОСОБА_3 дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу на нього здійснено не було, жодних претензій до підозрюваного як матеріального так і морального характеру він не має, що підтверджується його заявою від 06.03.2024 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження №0000431 від 05.02.2024 року. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись 12, 44, 46 КК України, статтями 100, 124, 126, 284-288, 314-316, 369-372, 392, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження - закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/12107-ІТ від 26.02.2024 року у сумі 3786 гривень 40 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні: - транспортний засіб марки «Renault Megane», н/з НОМЕР_1 , який був переданий під розписку ОСОБА_3 - залишити ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити прокурору, потерпілому, представнику потерпілого, підозрюваному та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1