УХВАЛА

07 травня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0000042 від 08.06.2022 року та №0001801 від 16.06.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 діб, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого в кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, належних висновків не зробив, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану. Крім того, ще одне кримінальне провадження за ч. 2 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_4 перебуває на розгляді в Голосіївському районному суді м. Києва. Строк запобіжного заходу обвинуваченого закінчується, однак завершити розгляд даного кримінального провадження до цієї дати неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зазначивши, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованим та безпідставним. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, намірів ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, а також перешкоджати встановленню істини по справі не має, а тому підстави для продовження строку тримання під вартою відсутні. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його з місць позбавлення волі для проходження військової служби.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду назаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Порядок продовження строку тримання під вартою врегульовано ст. 199 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України, серед яких відповідно до ст.12 КК України є тяжкий злочин, який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Обвинувачений неодружений, непрацевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має. В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у виді можливості переховуватись від суду, свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України, а також відсутність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення покарання.

Також суд погоджується з тим, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у виді можливості незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що потерпілий та свідки у цьому ж кримінальному провадженні відомі обвинуваченому, у зв`язку з чим, перебуваючи на волі, та маючи змогу вільно пересуватись, може спілкуватись зі свідками, та вмовити, примусити їх шляхом залякування або іншим способом до зміни показів на його користь.

На думку суду залишається наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, у виді можливості обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення. Такий висновок суд робить оцінюючи характер інкримінованих злочинів, а також наявність в останнього непогашеної судимості.

Відтак, встановлено, що у даному кримінальному провадженні заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшились і виправдовують подальше тримання особи під вартою.

Отже, сукупність встановлених обставин є достатнім для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому прокурором доведені обставини, які виправдовують застосування до обвинуваченого тримання під вартою терміном на 60 днів.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, із застосуванням насильства, тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає йому запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його з-під варти для вступу до лав Збройних Сил України, суд зазначає, що порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації врегульовано ст. 616 КПК України. Відповідно ч. 1 зазначеної статті скасування запобіжного заходу у зв`язку з мобілізацією не допускається відносно осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених зокрема ст. 186 КК України. Крім того, згідно з зазначеною нормою обвинувачений спочатку повинен звернутися із клопотанням до прокурора, а вже потім прокурор звертається до суду з клопотанням, до якого повинен бути доданий висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану, відтак в задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 616 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 07 травня 2024 року по 05 липня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Обвинуваченого утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 05 липня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення з місць позбавлення волі для проходження військової служби - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1