Справа № 485/1198/24
Провадження №1-кп/485/123/24
Вирок

іменем України

07 червня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів кримінальне провадження № 0000068 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малоукраїнка Єланецького району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов"язаного, працюючого оператором крапельного поливу у відділенні "Снігурівське ПСП "Агрофірма" "Роднічок", одруженого, маючого на утриманні чотирьох непонолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

22 січня 2024 року зранку, але не пізніше 09:51 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 прибув до КНП «Снігурівська міська лікарня» розташованої по вул. Жовтневій, 1 у м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області, де його мати ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні. В цей час у ОСОБА_3 , який був обізнаним, що на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Райффайзен Банку Аваль, відкритому на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, наявні грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на їх викрадення за допомогою несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем Райффайзен Банку Аваль з метою спотворення процесу обробки інформації, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації.

Діючи на реалізацію свого злочинного умислу, зловживаючи довірою матері, під незначним приводом ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 у тимчасове користування мобільний телефон «ZTE Blade A54» блакитного кольору, в якому була вставлена сім карта оператора ПрАТ «ВФ Україна» з фінансовим номером НОМЕР_2 , та з інстальованим мобільним додатком «Raiffeisen Online», через який здійснюється доступ та дистанційне керування через мережу Інтернет картковим рахунком потерпілої ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритим у Райффайзен Банку Аваль.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний корисливий умисел, спрямований на викрадення грошових коштів, керуючись метою особистого збагачення у протизаконний спосіб, не маючи освіти в галузі інформаційних технологій, але будучи особою, що розбирається в тонкощах користування послугами автоматизованих систем, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив протиправні дії, пов`язані з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних систем. Так, 22 січня 2024 року зранку, але не пізніше 09:51 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи у КНП «Снігурівська міська лікарня» розташованої по вул. Жовтневій, 1 у м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області, маючи у своєму розпорядженні вищевказаний мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , в якому встановлений додаток віддаленого доступу до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Raiffeisen Online», через всесвітню мережу Інтернет, шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу, а саме мобільного банкінгу, одноразового паролю, дійсного лише для одного сеансу автентифікації, авторизувався від імені ОСОБА_6 як користувач інформації в системі, в результаті чого незаконно отримав доступ до інформації в системі, що дало можливість ознайомлюватися з банківською інформацією, яка охороняється законом та має обмежений доступ.

В результаті своїх незаконних дій ОСОБА_3 отримав доступ до картки потерпілої ОСОБА_6 у Райффайзен Банку Аваль № НОМЕР_1 , після чого без дозволу та відома ОСОБА_6 сформував документи на переказ грошових коштів із банківського карткового рахунку останньої на картковий рахунок Ощадбанку № НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 , на загальну суму 53 тис.грн., чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем.

Таким чином, своїми незаконними діями ОСОБА_3 , використовуючи автоматизовану систему веб-банкінгу «Raiffeisen Online», призначену для дистанційного керування грошовими коштами, що перебувають на банківських рахунках, яка згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» є мобільним платіжним інструментом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, здійснив процедуру отримання дозволу на проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу, спотворив інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього, з метою подальшого дистанційного керування вищевказаним рахунком, отримав можливість розпоряджатись коштами, що перебувають на ньому та змогу використовувати їх на власний розсуд.

Крім того, 22 січня 2024 року зранку, але не пізніше 09:51 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 прибув до КНП «Снігурівська міська лікарня» розташованої по АДРЕСА_3 , де його мати ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні. Під час відвідування своєї матері ОСОБА_6 у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення грошових коштів його матері із картки Райффайзен Банку Аваль № НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_3 попередньо був обізнаний, що на картковому рахунку ОСОБА_6 наявні грошові кошти, а також знав логін і пароль входу до мобільного додатку «Raiffeisen Online», пін-код та CVV-код до вищевказаної картки.

Для забезпечення доступу до банківського рахунку без використання пластикового носія банківської картки, під незначним приводом ОСОБА_3 попросив у своєї матері ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон марки «ZTE Blade A54» блакитного кольору, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператору «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , та із встановленим на ньому мобільним додатком «Raiffeisen Online».

Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, 22 січня 2024 року о 09 годині 51 хвилині, перебуваючи на території КНП «Снігурівська міська лікарня», ОСОБА_3 , використовуючи вищевказаний мобільний телефон, через мобільний додаток «Raiffeisen Online» із картки Райффайзен Банку Аваль № НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, одним платежем перерахував грошові кошти в сумі 53 тис.грн. на картку Ощадбанку № НОМЕР_3 , видану на ім`я його дружини ОСОБА_7 , яка не була обізнана про його злочинний намір.

Таким чином, ОСОБА_3 з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_6 таємно викрав грошові кошти в сумі 53 тис.грн., чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму. Викрадені грошові кошти ОСОБА_3 привласнив та розпорядився ними на свій розсуд.

Крім того, приблизно 22 січня 2024 року у вечірній час, більш точної дати і часу не встановлено, ОСОБА_3 знаходився у будинку його матері ОСОБА_6 , де він тимчасово проживав із дозволу останньої та який розташований по АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у будинку, у відсутність ОСОБА_6 та інших осіб, будучи обізнаним про наявність у матері готівкових грошових коштів (заощаджень), що зберігаються у будинку, ОСОБА_3 вирішив їх викрасти.

Невідкладно реалізуючи свій корисливий умисел, діючи з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 виявив у прихожій кімнаті будинку у бильці крісла сховані паперові конверти із грошовими коштами, звідки шляхом вільного доступу таємно повторно викрав грошові кошти в загальній сумі 60 тис.грн., належні потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку.

Викрадені грошові кошти ОСОБА_3 привласнив та розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 60 тис. грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

30 травня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Снігурівського відділу баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому обвинувачений вказав, що повністю визнає свою вину, згоден з викладеними обставинами в обвинувальному акті.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 1. ст. 361 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п"ять) років. За сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим, сторони узгодили остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов"язкків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, про що надала письмову згоду прокурору. Ствердила, що між нею та обвинуваченим досягнуто згоди щодо порядку відшкодування їй матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне затвердження угоди, обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , які просили розглянути та затвердити угоду про визнання винуватості, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, за ч. 1 ст. 361 КК України віднесено до категорії проступків, та ч. 4 ст. 185 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, між обвинуваченим та потерпілою досягнуто згоди щодо порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, шляхом укладення нотаріальної довіреності від 02 квітня 2024 року, потерпілою надано письмову згоду прокурору на укладення між ним та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення, особу винного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, якими є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та за наявності обтяжуючих покарання обставин, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду від 30 травня 2024 року про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000068.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання:

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді 5 (п"яти) років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом іспитового строку у два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2, ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- картка «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , мобільний телефон «ZTE Blade A54» блакитного кольору з ІМЕІ-1 № НОМЕР_4 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_5 , в якому знаходиться сім карта оператора ПрАТ «ВФ Україна» з мобільним номером НОМЕР_2 , які передано під розписку потерпілій ОСОБА_6 - вважати повернутими власнику ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Redmi 13C» сірого кольору, в якому знаходиться сім-картка оператора ПрАТ «ВФ Україна» з мобільним номером НОМЕР_6 , який переданий під розписку свідку ОСОБА_7 - вважати повернутим власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1