ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1588/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002398 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новотроїцьке, Херсонської обл., громадянина України, без місця реєстрації, та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: раніше судимому:

10.04.2007 Генічеським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений з місць позбавлення волі 06.09.2007 по відбуттю строку покарання;

05.10.2009 Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений з місць позбавлення волі 05.07.2013 по відбуттю строку покарання;

24.09.2013 Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ст. 395 КК України, до покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці, звільнений з місць позбавлення волі 04.04.2014 по відбуттю строку покарання;

21.11.2014 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі 20.04.2016 по відбуттю строку покарання;

27.09.2016 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений з місць позбавлення волі 24.04.2020 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", указом президента від 06.11.2023 постановлено на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, та Указом Президента України від 06.05.2024 р. № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

16.05.2024 року приблизно о 20 годині 27 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 168, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (), будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, діючи повторно, з метою особистого збагачення вирішив таємно викрасти майно, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто з відвідувачів та обслуговуючого персоналу магазину не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв належний ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» товар та поклав його до свого рюкзаку, а саме:

- тунець аквамарин для салатів ключ (арт. 751077) в кількості 2 шт., вартістю 149 грн. 98 коп. (без ПДВ);

- шпроти Brivails Vilnis великі в олії з ключем (арт. 221171) в кількості 3 шт., вартістю 402 грн. 50 коп.,

- лосось Riga Extra атлантичний у власному соку ключ (арт. 783174) в кількості 2 шт., вартістю 198 грн. 33 коп.,

- печінка тріски King Oskar консервована стерилізована (арт. 573900) в кількості 2 шт., вартістю 149 грн. 98 коп.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , утримуючи при собі вказаний товар, пройшов через сигнальні рамки, які не спрацювали, та залишив приміщення магазину разом з неоплаченим товаром, який знаходився в нього в рюкзаку, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та зупинений працівниками служби охорони разом з викраденим товаром.

Своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_3 міг завдати матеріального збитку ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (ідентифікаційний код 40720198) на загальну суму 900 грн. 80 коп. (без ПДВ).

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.

Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив умисний злочин, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікаря - нарколога та у лікаря - психіатра, посередньо характеризується, не одружений, офіційно не працевлаштований, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, визнання вини та щире каяття, незначну вартість майна яке намагався викрасти обвинувачений, той факт, що предметом крадіжки були виключно продукти харчування, проявляючи гуманність та беручи до уваги те, що до ОСОБА_3 раніше жодного разу не застосовувалися положення ст,ст.75,76 КК України, суд приходить до висновку, що останнього слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, однак у максимальних межах, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання. Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази - ДВД-Р та СД-Р диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: