Справа № 749/107/24
Номер провадження 1-кп/749/24/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000046, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2023 відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, українця, громадянина України, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000046, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України за наступних обставин.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №55 від 09.03.2022 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 153 від 15.06.2022 призначено на посаду гранатометника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 гранатометник механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону старший солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 16.12.2022 близько 16 год. 30 хв., в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, визначене у АДРЕСА_2 .

04.01.2024 старший солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, за адресою:

м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 57.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_4 , внаслідок самовільного залишення місця служби, визначеного у АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби з 16.12.2022 по 04.01.2024 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковано, як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю. Заперечень та зауважень до обвинувального акту в нього немає, всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України викладені в обвинувальному акті зазначені вірно. Підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини щодо самовільного залишення ним місця служби у с. Нові Боровичі Сновської міської територіальної громади Корюківського району Чернігівської області вчиненому в умовах військового стану в період з 16.12.2022 р. по 04.01.2024 р. Пояснив, що дійсно 16.12.2022 р він здав зброю та самовільно покинув місце несення служби у с. Нові Боровичі, оскільки хвилювався за своє життя. У подальшому він перебував у м. Васильків Київської області, оскільки там не офіційно працював. 04.01.2024 року він добровільно прийшов до прокуратури розташованої в м. Чернігів, де повідомив обставини за яких він залишив місце несення служби. Пояснив, що бажає проходити військову службу. У вчиненому щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений, сторона обвинувачення не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим вини у вчинені кримінального правопорушення за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 5 ст. 407 КК України та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Учасники розгляду кримінального провадження в судовому засіданні щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечували.

В ході судового розгляду, враховуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння яке виразилось у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану, повністю доведене і правильно кваліфіковане органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину, вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого, згідно яких скарг на нього не надходило, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, призначити покарання передбачене санкцією ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, клопотань від учасників кримінального провадження під час розгляду справи щодо його обрання не надходило, тому суд не вбачає підстав для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись 100, 349, 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Щорський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня отримання учасником розгляду справи копії вироку.

Суддя ОСОБА_1