Справа №487/1101/24
Провадження №1-кс/487/1348/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000175 від 05.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 начальник Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000175 від 05.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно ( речові докази) а саме: 1 фрагмент бинта, 3 фрагменти скла з біологічними зразками зі статевого члена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрані у нього 05.02.2024, які вилучені в ході огляду 08.02.2024 у приміщенні КУ "Бюро судово-медичних експертиз" Херсонської обласної ради, розташованому за адресою: м.Херсон вул. Церковна,17.

Підставою для внесення клопотання зазначено те, що вилучене майно може підтверджувати факти і обставини вчинення кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні № 0000175 від 05.02.2024 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

З урахуванням приписів ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання було проведено за відсутності власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Слідчим відділом СУГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 05.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.02.2024 до ЧЧ ГУНП в Херсонській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 04.02.2024 близько 16:00 год. в с.Федорівка Херсонського району Херсонської області на території спортивного майданчику, розташованого по вул.Першотравнева малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинили дії сексуального характеру у відношенні її малолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

08.02.2024 в ході проведення огляду у приміщенні КУ "Бюро судово-медичних експертиз" ХОР, розташованому за адресою: м.Херсон вул. Церковна 17, вилучені відібрані 05.02.2024 біологічні зразки зі статевого члена ОСОБА_4 на 1 фрагменті бинта та на 3 фрагментах металевого скла.

Прокурор зазначає, що на зазначених фрагментах бинта та фрагментах скла могли зберегтись сліди злочину, у тому числі біологічні зразки осіб, які скоїли кримінальне правопорушення відносно малолітнього потерпілого ОСОБА_8 .

08.02.2024 постановою слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 вищезгадані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000175.

Главою 17 КПК України передбачено визначення, підстави та порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя на підставі ст.132 КПК України має перевіряти, чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права осіб на володіння, користування та розпорядження певним майном.

Слідчий суддя вважає, що вилучені вищезазначені зразки у розумінні ст.170 КПК України не є майном та не являються об`єктом права володіння, користування та розпорядження будь-якими особами.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Вилучення біологічних зразків є способами фіксації доказів. Дані зразки, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є речовими доказами, проте не мають ознак майна, а тому накладення арешту на них позбавлене правового змісту.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000175 від 05.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1