Справа № 601/1370/23
Провадження № 1-кс/601/159/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кременець клопотання начальника Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000380 від 29.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

Начальник Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000380 від 29.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є односельчанами, та тривалий час підтримували між собою дружні відносини.

26 травня 2023 року близько 22 год. до ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 та запропонував їй вийти на вулицю. ОСОБА_7 вийшла на подвір`я домогосподарства, у якому проживає, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де між нею та ОСОБА_4 відбувалася сварка, потім розмова, в ході якої вони почали цілуватися, і ОСОБА_4 торкався до її грудей.

У цей момент у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 , з використанням своїх геніталій, без її згоди.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, що спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 , з використанням своїх геніталій, ОСОБА_4 26 травня 2023 року близько 23 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, порушуючи право на статеву свободу, статеву недоторканість, всупереч волевиявленню неповнолітньої ОСОБА_7 , підняв потерпілу на руки та заніс її у підсобне приміщення домогосподарства, де поклав на землю у положенні на спині, та утримуючи силоміць своєю рукою руки неповнолітньої потерпілої, тим самим позбавляючи її фізичної можливості чинити супротив, зняв з неї лосини і спідню білизну, після чого проти волі неповнолітньої ОСОБА_7 здійснив із нею вагінальний статевий акт із використанням своїх геніталій, без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої особи (зґвалтування).

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв шкоду особистим правам та інтересам неповнолітньої ОСОБА_7 , наданим їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Відомості за даним фактом 29.05.2023 внесено до ЄРДР за №0000380, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

29 грудня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду від 29.12.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 23.02.2024.Крім того, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України на ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися за межі свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя встановив, що існують такі ризики: переховуватися від органів досудового слідства, впливати на свідків з метою спотворення реальних відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Вказаніризикивказують на необхідністьобраннязапобіжного заходу у видіцілодобовогодомашньогоарешту, про що була винесена ухвала від 29.12.2023.

19.02.2024 обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000380 від 29.05.2023 стосовно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, скеровано до Шумського районного суду Тернопільської області.

Справа до судового розгляду ще не призначена, а строк дії обраного запобіжного заходу закінчується 23.02.2024, виникає необхідність у продовженні його строку.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, надає право застосування та відповідно на продовження щодо нього строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для продовження застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

2. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск на свідків, шляхом погрози, може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, на його покази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З врахуванням зазначеного в даному випадку наявна сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, які необхідно врахувати при обранні тапродовженні запобіжного заходу, зокрема: ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк до 12 років; відсутність постійного місця роботи та джерела доходу.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не зменшились, вони є достатніми, а тому виправдовують подальше застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 мотивуючи тим, що ризики, що є підставами для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не зменшилися, продовжують існувати.

Обвинувачений проти клопотання не заперечив.

Захисник просив частково задоволити клопотання та призначити домашній арешт в нічний час.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченомустаттею 199 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 29.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя застосовує Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, "обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" (K.F. проти Німеччини, 27.11.97 р., § 57).

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.90 року, та відповідно до п. 219 рішення у справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ("NechiporukandYonkalo v. Ukraine") від 21 квітня 2011 року, заява N 42310/04 суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 29.12.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 23.02.2024.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.07.2011 року, згідно якого термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Крім цього, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри перевірялась слідчим суддею при обранні відносно останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а також колегією суддів Тернопільського апеляційного суду при розгляді апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який законом передбачена лише у вигляді позбавлення волі, враховуючи суспільно-небезпечний характер інкримінованого злочину, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, які були встановлено при обрані підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а саме: ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, ризик незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні продовжують існувати.

Так, слідчий суддя приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, унеможливить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, з огляду на серйозний характер вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 на строк 2 місяці дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжити на строк 2 місяці покладені на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися за межі свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 19 квітня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 21.02.2024

Слідчий суддя: ОСОБА_1