Справа № 331/4832/19
Провадження № 1-кс/331/754/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі у режимі відеоконференцзв`язку скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

В обґрунтування зазначив, що ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000058 від 07.05.2019 року.

12.04.2024 року ОСОБА_3 отримано постанову дізнавача СД ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання.

Вважає постанову про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні № 0000058 від 07.05.2019 року такою, що винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення у зв`язку із таким.

У постанові про відмову у задоволенні клопотання від 12.04.2024 року дізнавач зазначає "Так, вимогами ст. 95 КПК України передбачено, що особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків передбачених КПК України.

Для доведення недостовірності показань свідків сторона має право надати показання, документи, які підтверджують репутацію, зокрема, щодо його засудження за неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, які підтверджують нечесність свідка.

Такі дані у органу досудового розслідування станом на 12.04.2024 відсутні.

Таке твердження є хибним та не відповідає дійсності.

До матеріалів кримінального провадження № 0000058 ним були долучені матеріали кримінального провадження 0001068 від 29.03.2014 року.

1. Постанова про закриття кримінального провадження 0001068 від 04.03.2021 року

2. Повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 0001068 від 11.10.2018 року.

3. Обвинувальний акт в рамках кримінального провадження 0001068

4. Ухвала про обрання запобіжного заходу взяття під варту від 16.10.2018 року

5. Допит свідка ОСОБА_5 від 18.09.2018

Всі вищеперелічені документи (за винятком постанови про закриття кримінального провадження) об`єднує те, що вони складені та грунтуються на показах декількох свідків, в тому числі ОСОБА_5 та звинувачуюють або підозрюють особу, яка не вчиняли жодних правопорушень у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК Украіни, а саме " Після призначення ОСОБА_3 на посаду директора департамента ЖКГ ЗМР у останнього виник злочинний умисел на використання службового становища всупереч інтересам служби, з метою отримання неправомірноі вигоди для себе та інших осіб.

З метою виконання свого злочинного умислу директор департаменту ЖКГ ЗМР ОСОБА_3 ініціював новий порядок оплати купівлі продажу та за рахунками фактури, відповідно до яких комунальні підприємства м. Запоріжжя були покупцями товарів, послуг робіт

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_3 використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, під час погодження зазначених реєстрів платежів особисто викреслював із реєстру певні оплати, не пояснюючи будь-яких причин таким своїм діям.

Саме така фабула обвинувачення та підозри знашла своє відображення у процесуальних документах, складених уповноваженими особами прокуратури Запорізькоі області, яка грунтувалася виключно на свідченнях свідків, в тому числі ОСОБА_5 , який надав наступні свідчення"

«Після призначення ОСОБА_3 на посаду директора Департаменту ним було введено новий порядок оплати комунальних підприємств за надані послуги, придбані товари тощо.. Так, згідно нововведень ОСОБА_3 , після складання комунальним підприємствами реєстру оплат, на підставі яких здійснювалося переведення коштів у якості оплати товарів, робіт, послуг тощо. При цьому виключно ОСОБА_3 на власний розсуд викреслювались певні оплати, які необхідно провести без пояснень причин або навпаки до реєстру могли включатися оплати також на його розсуд. Такими діями ОСОБА_3 доводив окремі комунальні підприємства до банкрутства.

Аналогічні діі ОСОБА_3 , не погодження платежів, привели до накопичення боргу у МКП "Основаніє" перед ТОВ "МКС" за надані послуги, які тривалий час не оплачувалися».

Ці свідчення лягли в основу обвинувального акту, складеного прокурорами прокуратури Запорізькоі області відносно ОСОБА_3 .

Саме внаслідок неправдивих свідчень громадянина ОСОБА_5 невинувату особу було притягнуто до кримінальноі відповідальності, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, нанесені особливо велика моральна та матеріальна шкода.

Свідчення свідка ОСОБА_5 було спростовані показами свідків ОСОБА_6 , юриста МКП "Основаніє", ОСОБА_7 , начальника відділу інформаційних технологій МКП "Основаніє", ОСОБА_8 , заступника директора МКП "Основаніє", ОСОБА_9 , заступника директора департамента ЖКГ ЗМР, ОСОБА_10 , мера міста Запоріжжя, який надав свідчення, що на початку 2014 року ним були видані розпорядження щодо необхідності керівникам комунальних підприємств м.Запоріжжя надсилати у письмовому вигляді для погодження Запорізькоі міськоі ради реєстри платежів підприємств. За вказаним розпорядженням погодження реєстрів мало відбуватись комісією, до складу якої входили керівники окремих департаментів ЗМР.

Вказане розпорядження готувалося заступником міського голови за напрямком, тобто ОСОБА_5 .

До матеріалів кримінального провадження долучені зазначені розпорядження Запорізького міського голови "Про контроль за рухом грошових коштів" № 81-р від 24.02.2018 р. та № 107-р від 17.03.2018 р.

Таким чином є всі підстави вважати, що усвідомлюючи свою злочинну діяльність, будучи офіційно проінформованим, що директор департаменту ЖКГ ЗМР ОСОБА_3 , який входив до складу комісії з погодження платежів, не розробляв жодних протиправних схем щодо погодження реєстрів платежів, а діяв виключно на підставі, у спосіб та в рамках розпоряджень Запорізького міського голови, які готував заступник міського голови ОСОБА_5 , який надав завідомо недостовірні свідчення, чим ввів в оману органи досудового слідства, внаслідок чого невинувату особу було притягнуто до кримінальної відповідальності.

Тобто твердження дізнавача ОСОБА_4 , що у слідства відсутні дані щодо надання свідком ОСОБА_5 неправдивих даних не відповідає дійсності та спростовується зібраним досудовим розслідуванням доказами.

Дізнавач зазначає, що зібраних доказів недостатньо для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК Украіни", жодним чином не зазначаючи, що саме дало можливість дізнавачу дійти до таких висновків, які саме слідчі дії та докази необхідно провести та отримати в рамках зазначеного кримінального провадження, на чому ґрунтується така позиція дізнавача, чому не надані юридична оцінка та зроблені висновки зібраним досудовим розслідуванням доказам.

Посилаючсь на вищенаведені обставини, ОСОБА_3 просить суд скасувати постанову дізнавача СД ВП №2 Запорізкького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 12.04.2024 року у кримінальному провадженні № 0000058 про відмову у задоволенні клопотання, від11.04.2024 року; зобов`язати дізнавача (уповноважену особу) ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.04.2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі.

Дізнавач СД відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважала її необґрунтованою.

Відповідно до ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 07.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження, ОСОБА_3 до відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області 11.04.2024 р. року подано клопотання про проведення слідчих дій, а саме складання та пред`явлення підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

У постанові дізнавача СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 12.04.2024 року зазначено наступне:

«11.04.2024 року до відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло клопотання ОСОБА_3 , яке було зареєстроване під вхідним номером 1546 від 11.04,2024 року.

У вказаному клопотанні ОСОБА_3 прохає скласти та пред`явити підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України ОСОБА_5 .

Розглянувши вказане клопотання та матеріали кримінального провадження, вважаю, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, вимогами ст. 95 КПК України передбачено, що особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків передбачених КПК України.

Для доведення недостовірності показань свідків сторона має право надати показання, документи, які підтверджують репутацію, зокрема, щодо його засудження за неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, які підтверджують нечесність свідка.

Такі дані у органу досудового розслідування станом на 12.04.2024 відсутні.

При проведенні одночасного допиту свідка ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_3 , ОСОБА_5 вказував ті обставини, які вважав за необхідне. Правова оцінка дій свідка, не входить до кола прав або обов`язків і більш того можливостей потерпілого, передбачених КПК України.

Окрім того повідомляю, що кримінальне провадження № 0000058 від 07.05.2019 року, розслідується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, що кваліфікується як завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Повідомляю, що статтею 276 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав випадків повідомлення про підозру. Повідомлення про підозру вручається особі, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. На момент повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повинно бути зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що воно вчинене особою, стосовно якої вирішується питання щодо вручення їй повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України (подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання та інш,), за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Так, статтею 93 КПК України передбачено, шо збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Згідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК є самостійним у своїй процесуальній діяльності втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожним доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На теперішній час зібраних доказів недостатньо для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Органом проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення істини та прийняття законного рішення в досудовому розслідуванні.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення клопотання не вбачається.»

Відповідно до ч.-ч. 1,3, 5 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

В мотивувальній частини постанови слідчого, дізнавача, прокурора має бути зазначені мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слідчий суддя підкреслює, що при оцінці ефективності досудового розслідування слід виходити з того, що ефективність досудового розслідування є співвідношенням процесуальних дій, процесуальних рішень, реалізованих учасниками кримінального провадження, а також їх результатів із положеннями КПК, що визначають підстави, умови і порядок їх проведення чи прийняття, з урахуванням оптимальних затрат часу та зусиль на це.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях виокремив таку систему критеріїв ефективності досудового розслідування: 1) метою проведення досудового розслідування завжди має бути досягнення завдань кримінального провадження (спрямованість на досягнення завдань кримінального провадження); 2) здійснення досудового розслідування повинно відповідати принципу законності, зокрема забезпечувати ефективне виконання положень національного законодавства (законність); 3) досудовому розслідуванню має бути притаманна засада публічності (ініціативності органу досудового розслідування), яка полягає в оперативній реакції на вчинене кримінальне правопорушення компетентною особою, яка не залежатиме від волі зацікавлених осіб (публічність); 4) вимога розумної швидкості досудового розслідування, що передбачає здійснення процесуальних дій на цьому етапі судочинства без зайвих затримок, їх своєчасність, відсутність необґрунтованого зупинення кримінального провадження тощо (розумна швидкість); 5) всебічність та повнота застосування заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення, яка насамперед, передбачає правильність, послідовність та логічність отримання доказів та оперування ними, обґрунтування процесуальних рішень (всебічність та повнота розслідування); 6) незалежність та неупередженість особи, яка здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення (незалежність та неупередженість); 7) прозорість досудового розслідування, захист прав та інтересів потерпілого та його родичів, що передбачає своєчасне надання їм процесуального статусу, залучення до проведення процесуальних дій, ознайомлення з матеріалами провадження (прозорість); 8) врахування під час досудового розслідування індивідуальних особливостей особи правопорушника, зокрема, його віку, гендерної належності, національності (індивідуалізація); 9) диференціація форм досудового розслідування з метою його оптимізації (диференціація форм розслідування).

Дізнавач, мотивуючи постанову від 12.04.2024 р. зазначила, що при проведенні одночасного допиту свідка ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_3 , ОСОБА_5 вказував ті обставини, які вважав за необхідне. Правова оцінка дій свідка, не входить до кола прав або обов`язків і більш того можливостей потерпілого, передбачених КПК України.

Змістом статті 110 КПК визначається належна правова процедура реалізації слідчим, дізнавачем наданих законом повноважень, зокрема, вмотивованість процесуальних постанов.

Як слід з наданих слідчому судді матеріалів, дізнавачем в постанові від 12.04.2024 р. не проаналізовано та не надано оцінку доводам ОСОБА_3 про обов`язкове комісійне погодження реєстрів платежів комунальних підприємства міста Запоріжжя та показам ОСОБА_5 , який пояснив, що ОСОБА_3 під час погодження зазначених реєстрів платежів особисто викреслював із реєстру певні оплати, не пояснюючи будь-яких причин таким своїм діям.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 284, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання - задовольнити.

Зобов`язати дізнавача СД ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 розглянути його клопотання від 09.04.2024 року та надати письмову відповідь.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1