Справа № 275/457/24
В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року с-ще. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000056 щодо :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Народичі Народицького району Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого 05.03.20224 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування, зі встановленням іспитового строку на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», підлягає взяттю на військовий облік військовозобов?язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, ухилився від військового обліку після вручення йому солдатом роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , попередження, підписаного начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу № 1/5112 «Про створення робочих груп для проведення оповіщення на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_4 » старшим солдатом головним сержантом роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . 13.02.2024 ОСОБА_3 особисто вручено попередження, підписане начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про ухилення ОСОБА_3 від військового обліку військовозобов?язаних, а також те, що в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, в частині, що стосується ухилення від військового обліку.

ОСОБА_3 повідомлено про те, що йому потрібно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , у термін до 16.02.2024 для уточнення облікових даних, проходження медичної комісії, визначення ступеню придатності до військової служби та постановки на військовий облік.

Також ОСОБА_3 письмово попереджено про те, що у разі неприбуття до указаного в районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до 16.02.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 буде звертатись до органів Національної поліції України щодо притягнення його до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 особисто ознайомився із змістом врученого йому солдатом роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . попередженням, підписаним 13.02.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність прибуття 16.02.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 та поставив свій підпис про ознайомлення.

Незважаючи на свою обізнаність в обов?язку громадянина України проходити службу в лавах Збройних сил України, ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов?язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов?язаного від військового обліку, та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин не прибув 16.02.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_2 , про причини своєї неявки не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 337 КК України.

Разом з обвинувальним актом від 28.03.2024 прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні на підставі ст. 302 КПК України.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззастережного визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Також в заяві обвинувачений просить застосувати покарання у виді штрафу.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 337 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості в присутності захисника беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок у апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та останнім надано згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, суд розглядає обвинувальний акт відповідно до вимог ч.2 ст.382 КПК України без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

У відповідності до частини 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду й дослідженими матеріалами кримінального провадження № 0000056.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, тому суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 337 КК України як умисні дії, які виразилися в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки в ході досудового розслідування обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, розкаявся у вчиненому, добровільно брав участь в слідчих діях давав послідовні покази, звернувся з заявою про розгляд справи в спрощеному порядку, чим прискорив розслідування кримінального правопорушення та розгляд справи судом.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 50, 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини 1 статті 337 КК України, положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступків; обставини вчинення кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який не працює, не має утриманців, характеризується посередньо за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога, а також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене та заяву обвинуваченого про застосування покарання у виді штрафу, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 337 КК України у виді штрафу.

Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 05.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. (а.п. 34,35).

У відповідності з вимогами частини 4 статті 70 КК, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, положення ч. 3 ст. 72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень статті 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час частина 3 статті 72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань (вказаний висновок відповідає правовій позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зазначеній у Постанові від 29.01.2020 у справі № 751/3625/18).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Вказаний злочин ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 05.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, яким його засуджено до покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком, у зв`язку із чим покарання йому слід призначити на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань за вказаним вирком та вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 05.03.2024 у виді 1 (одного) року обмеження волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З врахуванням особи обвинуваченого, який щиро розкаявся, не має негативних характеристик, та є особою молодого віку, то наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу, призначене вироком суду, має виконуватися самостійно.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається.

Запобіжний захід обвинуваченому у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 65-67, 337 КК України, ст. ст. 107, 369, 370, 373-374, 381, 382,395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного за даним вироком покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 05.03.2024 у виді 1 (одного) року обмеження волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно ч.3 ст.72 КК України, покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому - не обирати.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1