УХВАЛА

14 травня 2024 року

м. Київ

справа № 456/3389/23

провадження № 51-2449 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 2 листопада 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 1 лютого 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання п. 4 ч. 2, частин 3, 5 цієї норми процесуального права.

Згідно з цими положеннями касаційна скарга має містити правове обґрунтування заявлених вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, адже, суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту і може скасувати чи змінити судові рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Водночас слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу не наділений повноваженнями ревізувати докази із погляду достовірності.

Цього не було враховано при зверненні до Суду.

Як убачається за змісту касаційної скарги, у ній її автор просить скасувати оспорювані рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК.

Однак, аргументуючи позицію, захисник, серед іншого, ставить під сумнів достовірність відображених у вироку показань засудженого, що не є предметом перевірки в касаційному порядку.

Крім того, попри те, що обвинувальний вирок переглядався в порядку апеляційної процедури, у поданій скарзі не зазначено, у чому саме полягає незаконність ухвали й не наведено обґрунтування в аспекті статей 370, 404, 412, 419 КПК допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вказаного рішення. Також захисник не вказує, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув суд апеляційної інстанції і не дав на них відповідей. Замість правових аргументів у касаційній скарзі викладено лише твердження про те, що згаданий суд не звернув уваги на порушення законодавчих положень судом першої інстанції та не виправив їх.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Разом із цим усупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано належно оформленої копії вироку, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу від 17 жовтня 2023 року № 485), або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (долучений скаржником примірник вироку не прошитий), що стає на заваді реалізації положень статей 428, 430 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 2 листопада 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 1 лютого 2024 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3