Справа № 717/2457/23
ВИРОК
13.03.2024 року в залі суду селища Кельменці Чернівецької області Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, старшого солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого згідно вироку Кельменецького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого.
Сторони кримінального провадження:
прокурор: ОСОБА_5
захисник обвинуваченого
ОСОБА_3 адвокат: ОСОБА_6
потерпіла: ОСОБА_7
представник потерпілої - адвокат: ОСОБА_8
обвинувачені: ОСОБА_3
ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2023 року, біля 19 години, в період введеного на території України воєнного стану, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийшли до будинку АДРЕСА_1 , у якому проживає потерпіла ОСОБА_7 з метою відвідати потерпілу. Через незачинені двері ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зайшли у будинок і виявили, що потерпілої ОСОБА_7 немає вдома. В цей час у обвинувачених виник умисел на таємне викрадення майна потерпілої. Знаходячись у житловому будинку, діючи умисно, протиправно, з корисливим мотивом, обвинувачені таємно викрали новий глибинний насос «Wisla» модель «4QGD2.2-60-0.5» вартістю 2556 гривень 89 копійок, телевізор «KIVI» модель «32Н710КВ», бувший у використанні , вартістю 5690 гривень, новий шланг для поливу «Cellfast» «Econimic» трьохшаровий, довжиною 32 метри, діаметром 20 мм вартістю 1256 гривень 53 копійки, які належали ОСОБА_7 . З викраденими речами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покинули місце вчинення злочину. Всього обвинувачені викрали майно потерпілої загальною вартістю 9503 гривні 42 копійки.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили злочин передбачений ч.4 ст. 185 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що вони скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, вчинену в умовах воєнного стану.
Встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинувачених та висновками експертів.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину в скоєному визнав та дав суду показання про те, що 10 листопада 2023 року, ввечері, до ОСОБА_3 , в будинок АДРЕСА_1 , вгості прийшов ОСОБА_4 . Вони відпочивали, пили каву та грали в карти. Через деякий час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли вгості до ОСОБА_7 , яка живе поруч. Будинок, у якому живе ОСОБА_7 був відчинений. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зайшли в будинок, бо вважали, що у будинку хтось є. У будинку нікого не було. В цей час обвинувачені вирішили викрасти майно потерпілої. Вони знали, що потерпіла хворіє. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викрали телевізор, насос та шланг. ОСОБА_3 відніс викрадений телевізор до ОСОБА_9 і продав йому за 2500 гривень. ОСОБА_3 не казав ОСОБА_10 звідки цей телевізор. ОСОБА_4 забрав викрадений насос та шланг до себе додому. У вчиненому кається та просить його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєному визнав та дав суду показання про те, що 10 листопада 2023 року, біля 18 або 19 години йому зателефонував ОСОБА_3 та запросив до себе вгості. ОСОБА_4 прийшов до ОСОБА_3 , вони посиділи і разом пішли до ОСОБА_7 , яка живе поруч із ОСОБА_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кричали на ОСОБА_7 і через незачинені двері зайшли у будинок. У будинку вони побачили телевізор, насос та шланг, взяли їх та пішли з місця події. Викрадені речі віднесли до ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_4 поніс викрадений насос та шланг до себе додому, а ОСОБА_3 залишився вдома. Наступного дня ОСОБА_4 відніс насос та шланг до своєї сестри ОСОБА_11 та подарував їй. У вчиненому кається. ОСОБА_4 просить врахувати, що він має двох неповнолітніх дітей, які живуть із ним.
В судовому засіданні не доведено, що обвинувачені вчинили злочин з проникнення у житло потерпілої. Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проникли до будинку, у якому проживає потерпіла, шляхом вільного доступу, не маючи мети вчинити крадіжку, а умисел на вчинення крадіжки у них виник лише коли вони проникли в будинок, і виявили, що ОСОБА_7 немає вдома. Тому суд вважає, що така кваліфікуюча ознака як "проникнення у житло" - відсутня. Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ст. 17, ч. 3 ст. 373 КПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь. Викрадення майна особою не можна розглядати за ознакою проникнення у житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна виник під час перебування в цьому приміщенні. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи зазначеної кваліфікуючої ознаки, слід з`ясовувати, з якою метою особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище і коли у неї виник умисел на заволодіння майном. Така обставина має місце лише тоді, коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища здійснювалося з метою заволодіння чужим майном.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність кваліфікуючої ознаки проникнення у житло, оскільки обвинувачення в цій частині не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.
Суд також враховує, що подібна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2018 року у справі №205/5830/16-к.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
При призначенні покарання суд згідно вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд на підставі ст. 66 КК України, визнає обставиною, що обтяжує покарання, вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення щодо особи, яка страждає на психічний розлад.
При цьому суд бере до уваги, що обвинувачені в судовому засіданні не заперечували ту обставину, що знали проте, що ОСОБА_7 страждає на психічний розлад.
Суд на підставі ст. 66 КК України, визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 рецидив злочинів. Зокрема судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення.
Суд на підставі ст. 67 КК України, визнає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття та активне сприяння обвинувачених розкриттю кримінального правопорушення.
Суд враховує, що обвинувачені позитивно характеризуються за місцем проживання, не перебувають на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра, примирилися із потерпілою, яка їх прощає та просить не позбавляти волі. Суд також, враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утримання двох неповнолітніх дітей. Суд також враховує вартість викрадених речей.
Враховуючи вказані вище обставини, суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Таке покарання є необхідним та буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення обвинуваченими нових злочинів.
Суд вважає, що речові докази слід повернути потерпілій.
З урахуванням всіх вказаних вище обставин справи, з урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання і знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а саме щирого каяття обвинуваченого та активного сприяння розкриттю злочину, наявності на утриманні ОСОБА_4 двох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Остаточне покарання за сукупністю вироків обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити на підставі ст. 71 КК України у виді позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком.
Згідно до ч.1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Таким чином, суд вважає, що покарання у вигляді обмеження волі слід перевести в позбавлення волі як більш суворий вид покарання.
Суд вважає, що речові докази слід повернути потерпілій.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п?яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді одного року обмеження волі за вироком Кельменецького районного суду від 02 жовтня 2023 року до покарання, призначеного за новим вироком.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання для доставлення в установу відбування покарання на виконання вироку.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави по 1893 (одній тисячі вісімсот дев?яносто три) гривні 20 (двадцять) копійок витрат на залучення експерта.
Речові докази по справі: новий глибинний насос «Wisla» модель «4QGD2.2-60-0.5», телевізор «KIVI» модель «32Н710КВ», бувший у використанні, новий шланг для поливу «Cellfast» «Econimic» трьохшаровий, довжиною 32 метри, діаметром 20 мм - повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: