Дата документу 13.05.2024
Справа № 334/3630/23
Провадження № 1-кп/334/273/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , законних представників потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002119 від 01 грудня 2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , який був змінений судом ухвалою від 18.03.2024 року.

Прокурор вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме: що останній скоїв злочин, який відноситься до тяжких злочинів, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та законних представників потерпілої, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити новий аналогічний злочин.

Додатково прокурор звернув увагу суду, що за визначеною судом адресою, ОСОБА_6 проживає разом з ОСОБА_4 , яка є матір`ю потерпілої та допитувалася у якості свідка по даному кримінальному провадженню.

Отже, з метою забезпечення обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам перешкоджання здійснення кримінального провадження та з підстав того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти приведеним ризикам, існує необхідність у продовжені обраного судом запобіжного заходу.

Законні представники потерпілої підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки вважають, що прокурором не наведені ризики, передбачені ст..177 КПК України та відповідно не доведено належними доказами хоча б один з перелічених ризиків.

З вищенаведених підстав, захисник просив суд відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Обвинувачений підтримав позицію та клопотання захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, доходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до положень ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 17.03.2023 року, слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений раніше судимий але відбув покарання повністю. Він має постійне місце проживання, одружений.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбаченихст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

З урахуванням викладеного суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є доцільним, оскільки ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку.

Ризик можливості впливу ОСОБА_6 на потерпілу або свідків нівелюються тим, що потерпіла ОСОБА_8 проживає разом з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 . Вони взагалі не спілкуються та не відвідують один одного.

Стосовно спілкування зі свідком ОСОБА_4 , яка є матір`ю потерпілої та допитувалася у якості свідка по даному кримінальному провадженню, суд виходив з того, що даний ризик втратив актуальність, оскільки ОСОБА_4 вже допитувалася судом. Клопотань щодо її додаткового допиту не надходило.

За таких обставин, з урахуванням ризику переховування від суду та перешкоджання судовому розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, наведених прокурором в обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 154, 155, 156, 158, 177,178, 183 206,331,372 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 обраний відносно нього запобіжний захід - домашній арешт цілодобово строком на два місяці до 13 липня 2024 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово без дозволу суду, окрім випадку оголошення сигналів повітряної тривоги з метою прибуття до найближчого укриття.

4) утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілими та свідками.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вважати ОСОБА_6 таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 носити цілодобово засіб електронного контролю.

Зобов`язати орган досудового розслідування Запорізьке районне управління поліції ГУНП в Запорізькій області залишити на обліку ОСОБА_6 та повідомити про це Ленінський районний суд м.Запоріжжя, а також залишити обвинуваченому електронний засіб контролю.

Працівникам Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області з метою здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно якого продовжено запобіжний захід - домашній арешт надається право з`являтися в житло обвинуваченого ОСОБА_6 розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено о 09 годині 00 хвилин 13 травня 2024 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1