Справа № 182/1207/24
Провадження № 1-кс/0182/288/2024
У Х В А Л А

Іменем України

11.03.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.02.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2024 за № 0000051, -

за участю сторін провадження:

скаржника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

05 березня 2024 року до Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.02.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2024 за № 0000051.

Скарга мотивована тим, що 01.03.2024 року скаржниця отримала постанову від 27.02.2024 року дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.

Кримінальне провадження №0000051 від 08.02.2024 року за кримінальним правопорушення ч. 1 ст. 296 КК України було внесено до ЄРДР де скаржниця булла визнана потепілою, відповідно до положень викладених у ст. 55 КПК України.

27.02.2024 року дізнавач СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 закриває кримінальне провадження №0000051 від 08.02.2024 за кримінальним правопорушення ч. 1 ст. 296 КК України.

Однак, ОСОБА_3 з постановою дізнавача котигорічно не погоджується та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного КПК України.

26.02.2024 року об 11.00 год. їй зателефонувала дізнавач ОСОБА_4 та повідомила, про те, що скаржницю треба опитати по вказаному кримінальному проваджнню в якості потерпілої та призначила зустріч на 14.00 год. цього ж дня. Після того, як вона булла опитана дізнавач почала складати протокол діалогу за участю ОСОБА_3 , за записомзробленим нею 13.10.2022 року запитуючи в деяких випадках, що саме говорить ОСОБА_5 . Таким чином, дізнавач протримала її без перерви більше 2,5 год., чим було порушено вимоги ст. 224 КПК України.

Цього ж дня, 26.02.2024 року дізнавач ОСОБА_6 . За своєю особистою ініціативою провела слідчий експеримент на подвір`ї ОСОБА_3 без участі ОСОБА_7

27.02.2024 року о 09-09 год. скаржниця подзвонила дізнавачу з питань неповного та неточного складання протоколу аудіозапису по справі та офіційного ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, на що отримала відповідь, що краще такий запис надати письмово, що й було зроблено.

Не провівши належним чином досудове розслідування, відповідно вимогам КПК України, дізнавач ОСОБА_8 , 27.02.2024 року закриває кримінальне провадження, про що скаржниці стало відомо лише 01.03.2024 року при наданні до канцелярії декількох клопотань по справі.

Щодо заданного питання дізнавачу ОСОБА_9 . Про відовідність ч. 1 ст. 296 КК України подіям 13.10.2022 року, вона не отримала зрозумілої, обгркнтованої відповіді.

Також скаржниця зазначає, що вона не булла ознайомлена з винесеною постановою прокурора від 07.02.2024 року про виділення в окреме кримінальне провадження №00000051 події 13.10.2022 року за кримінальним правопорушенням ч. 1 ст. 296 КК України.

Із-за поспішного закриття кримінального провадження, їй не було надано можливості отримати роз`яснення прокурора щодо її позиції правової кваліфікації ч. 1 ст. 296 КК України, або оскаржити дану постанову.

Також не були розглянуті її клопотання від 28.02.2024 року у зв`язку з поспішним закриттям кримінального провадження щодо долучення матеріалів за фактом виклику працівників поліції на лінію «102» від 18.02.2024 року, що підтверджують систематичні безпідставні зі сторонни ОСОБА_7 нападки грубого психологісного характеру , її нахабне поводження, бешкетування, із застосуванням предметів різного характеру, які вона кидає у скаржницю та долучення відеозапису за вказаним фактом від 18.02.2024 року до кримінального провадження №0000051 від 08.02.2024 року за кримінальним правопорушення ч. 1 ст. 296 КК України

В постанові про закриття кримінального провадження від 27.02.2024 року, дізнавачем ОСОБА_10 . Не вдображені докази, які б підтвердили словесні показання ОСОБА_7 , які фактично носять суто наклапнецький характер, та відображають неправдиві покарзання за період з 2015 року, як взано в постанові від 27.02.2024 року, та не досліджено, чи відповідають подіям 13.10.2022 року.

Крім того, досудовим розслідуванням не проводилось одночасного допиту осіб, свідчення яких не узгоджуються один з одним, в порядку ч. 9 ст. 224 КПК України.

ОСОБА_7 своєю поведінкою показує зневагу до існуючих правил і норм поведінки. Самостверджується за рахунок скаржниці як особистості, як людини поважного віку.

Дізнавач не дійшла обгрунтованого рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, про яку згадує у постанові про закриття кримінального провадження, що є долатковим підтвердженням обставин і не може свідчити про незаконне одночасне притягнення ОСОБА_7 до адміністративної та кримінальної відповідальності.

З вищевикладеного вбачається, що постанова дізнавача ОСОБА_11 . Про закриття кримінального провадження не грунтується на доказах, на ретельному дослідженні та з`ясуванні фактичних обставин справи, які повинні були встановлені дізнавачем, не вжито всіх необхідних заходів щодо з`ясування обставин неприязнених стосунків зі сторонни ОСОБА_7 , знущанням над потерпілою, яка є особою похилого віку, зневагою до загальних норм моралі є необгрунтованою, невмотивованою та незаконною.

У зв`язку з чим, просила слідчого суддю скасувати постанову дізнавача СД Ніопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27 лютого 2024 року.

Скаржниця ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала на підставах, викладених у скарзі, на задоволенні скарги наполягала. Вважає, що постанова дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000051 від 08.02.2024 року за кримінальним правопорушення ч. 1 ст. 296 КК України грунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження та пракці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування. Вважає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати як дрібне хуліганство.

Крім того, дізнавачем не в повному обсязі досліджені обставини, які характеризують її, тобто ОСОБА_3 .

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури та дізнавач СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилися, скарга розглядалася відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК, якою передбачено, що відсутність прокурора, дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши скаржницю, дослідивши скаргу та долучені в її обґрунтування матеріали, а також витребувані матеріали кримінального провадження № 0000051, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Така скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання особою копії постанови.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Зважаючи на правову природу зазначеного виду оскарження, в ході його здійснення слідчим суддею має перевірятися дотримання як процесуального порядку закриття кримінального провадження, так і наявність правових підстав для цього. Враховуючи вказане та зважаючи на зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя має встановити, чи дотриманий процесуальний порядок прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та чи існували обґрунтовані підстави для закриття цього кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Досліджуючи вказані питання, слідчий суддя враховує наступне.

Процесуальний порядок закриття кримінального провадження врегульований положеннями ст. 284, 110 КПК України.

Так, зі змісту ст. 284 КПК України, суб`єктом, уповноваженим закривати кримінальне провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є, в тому числі, і дізнавач. Таке рішення про закриття кримінального провадження приймається дізнавачем у формі постанови. При цьому, вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з вступної та мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а також з резолютивної частини.

Як встановлено слідчим суддею, у даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось, а тому дізнавач була уповноважена на прийняття рішення про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказане рішення було оформлено дізнавачем у формі постанови, перевіривши зміст якої, слідчий суддя встановив, що вона містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про дотримання дізнавачем процесуального порядку закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень глави 24 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності, згідно з якою прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З цією нормою кореспондуються інші приписи КПК України, які зобов`язують орган досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З огляду на це, з метою виконання завдань кримінального провадження та дотримання загальних засад його здійснення, прийняттю слідчим, дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, а саме - здійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

При цьому, за змістом положень ст. 110 КПК України, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач повинен належним чином обґрунтувати підстави, з яких він дійшов висновку, що у діях тієї чи іншої особи відсутній склад кримінального правопорушення. Постанова має містити посилання на результати конкретних слідчих (розшукових) та процесуальних дії, які були проведені в ході досудового розслідування для повного та всебічного дослідження усіх обставин кримінального провадження із їх оцінкою на предмет підтвердження або спростування наявності конкретних елементів складу кримінального правопорушення, що у сукупності стало підставою для відповідного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, дане кримінальне провадження було розпочато на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року, якою було зобов`язано Нікопольське РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР повідомлення ОСОБА_3 від 10.11.2022 та розпочати досудове розслідування.

На виконання зазначеної ухвали, 13.12.2022 було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001309 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 383 КК України.

28 грудня 2023 року слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001309 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 383 КК України на підстаі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

15.01.2024 року ухвалою слідчого судді Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було скасовано постанову слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 від 28.12.2023 року про закриття кримінального провадження № 0001309 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 383 КК України.

В подальшому було проведено слідчі (розшукові) дії, а саме: 26 лютого 2024 року було допитано в якості потерпілої ОСОБА_3 : проведено огляд відеозапису від 26.02.2024 року; 26.02.2024 року проведено огляд місця події; у той же день проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_3 ; 27 лютого 2024 року допитано свідка ОСОБА_13 ; 27 лютого 2024 року ОСОБА_13 надано заяву про відмову від участі в одночасному допиті з потерпілою ОСОБА_3 від огляду місця події на території її дломоволодіння, а також від проведення слідчого експерименту за її уачсті на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

07 лютого 2024 року прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_14 було винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, згідно якої було виділено в копіях з матеріалів кримінального провадження а №0001309 від 13 грудня 2022 року матеріали в окреме еримінальне провадження наступні документи: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне провадження ОСОБА_3 від 10.11.2022 року; електронний рапорт ЄО за зверненням ОСОБА_3 до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області; ухвала слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа №182/4469/22; провадження»1-кс/0182/1075/2022) від 23.11.2022 року; заява ОСОБА_3 від 15 серпня 2023 року; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_3 від 15.08.2023 року (CD-R диск) в частиі запису від 14.10.2022; постанова про закриття кримінального провадження від 28.12.2023 року; ухвала слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду дніпропетровської області (справа №182/123/24; провадження №1-кс/0182/39/2024). Виділені матеріали направлено до органу досудового розслідування Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

27 лютого 2024 року досудове розслідування було закінчено внаслідок прийняття дізнавачем СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

29 лютого 2024 року дізнавачем СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 було направлено до ім`я начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області зібрані матеріали для притягнення ОСОБА_13 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального кодексу України.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.11.2022 ОСОБА_3 вказала, що 14.10.2022 ОСОБА_13 вчинила психологічне насильство, яке виразилося у словесних образах, погрозах, висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, що завдали ОСОБА_3 моральний біль та психологічні страждання, що призвело до погіршення якості життя, а також принижує честь та гідність. Також 08.11.2022 року ОСОБА_13 викликала стосовно неї поліцію за завідомо неправдивою інформацією про злочин.

Під час досудового розслідування кримінального провадження було допитано в якості заявниці, а в подальшому в якості потерпілої ОСОБА_3 .

В якості свідка в ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_13 , яка показала, що 14.10.2022 року приблизно о 13-30 год. вона перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_16 сусідкою свідка, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , домоволодіння якої знаходиться через металевий паркан. ОСОБА_17 Постійно порушує правопорядок. Разом зі своїми скаженими собаками, які мешкаю у неї на території домоволодіння вона негативно впливає життю ОСОБА_13 , життя її сім`ї та сусідів. Порушує право на недоторканість особистого життя ОСОБА_13 , постійно знімаючи на свій телефон зі свого домоволодіння кожні дії ОСОБА_13 , коли остання знаходиться вдома. ОСОБА_13 неодоразово писала заяви до поліції на ОСОБА_3 для того, щою з нею проводили профілактивні бесіди.ю Коли 14.10.2022 року ОСОБА_13 повернулась раніше зі своєї роботи, то побачила те, що ОСОБА_18 . Накидала кучу їжі через паркан собакам. Свідок не знала точно, отруєна їжа чи ні, але на думку ОСОБА_13 , ОСОБА_3 все одно не має права перекидати будь що на територію будинку свідка. Оскільки подібні ситуації відбувались неодноразово, придлино з 2015 року, а останні чотири роки ОСОБА_3 майже кожен день робить щось протиправне, погружує та нецензурно лається у бік всієї сім`ї ОСОБА_13 , тому саме в цей день, коли свідок в черговий раз побачила підкинуту їжу з боку будинку ОСОБА_3 вже не витримала та почала питати у ОСОБА_3 , на що вона отруює собак. Між ОСОБА_13 та ОСОБА_3 почався міжособистистий конфлікт, в ході якого ОСОБА_13 і потерпіла почала нецензурно виражатисб в бік один одного. Через деякий час вони розійшлись і конфлікт на цьому закінчився. ОСОБА_13 вказає, що свідків даної події не було, оскільки вони з ОСОБА_3 знаходились біля паркану, який розділяє два домоволодіннґ. Про те, що ОСОБА_3 написала заяву до поліції з данного приводу ОСОБА_13 не було відомо. Також свідок зазначає, що ОСОБА_3 дуже конфліктна людина та конфліктні ситуації у неї виникали майже з кожним сусідом по вищезазначеній вулиці.

Під час досудового розслідування були проведені ряд слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення характеру хуліганських дій, їх наслідків, місця і тривалості їх вчинення, суттєвості порушення інтересів.

Так 26.02.2024 року було проведено огялд відеозаписів подій, які відбулись 13.10.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_3 . У той же день було проведено огляд місця події за участю потерпілої ОСОБА_3 та двох понятих за місцем вчинення правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 , а також проведено слідчий експеримент за участю останніх.

Усі слідчі дії були проаналізовані дізнавчем, який дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_13 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 т. 296 КК України відсутні.

Однак, дізнавчем СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 прийнято рішення про направлення копій матерілів кримінального провадження для притягнення ОСОБА_13 до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 173 КУпАП,

Тобто постанова дізнавача від 27 лютого 2024 року містить виклад ключових етапів досудового розслідування, детальний опис усіх елементів складу кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню. Висновки викладені у постанові відповідають фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ньому детально викладено зміст матеріалів, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР, описано проведені слідчі дії та встановлені дізнавачем обставини кримінального провадження, здійснено ґрунтовний аналіз отриманої інформації, а також наведено відповідні й достатні мотиви прийняття такої постанови та їх обґрунтування, за яких дізнавач встановила відсутність в діянні складу кримінального правопорушення і дійшла правильного висновку, що об`єктивно встановлені під час досудового розслідування обставини виключають провадження у справі й обумовлюють його закриття.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що не будь-які заяви чи повідомлення які подані до правоохоронних органів є заявами про вчинення кримінального правопорушення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення, тобто діяння передбачені особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Частина 1 ст. 296 КК України передбачає відповідальність за умисне грубее порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, полягає у суспільно небезпечному діянні, що грубо порушує громадський порядок.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство, тобто за ст. 173 КУпАП.

Таким чином, дізнавач дійшла вірного висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Твердження скаржниці, що дізнавачем неповно та поверхньо проведено досудове розслідування, слідчий суддя оцінює критично, так як у постанові дізнавача СД детально викладено показання вказаного свідка та надано їм відповідний аналіз, а також в повному обсязі проведено ряд слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення характеру хуліганських дій, їх наслідків, місця і тривалості їх вчинення, суттєвості порушення інтересів.

Слідчий суддя оцінює постанову дізнавача як належним чином вмотивовану, вона містить послідовний та деталізований виклад обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а також мотиви, якими керувалася дізнавач під час її ухвалення, які є логічними, зрозумілими та релевантними встановленим обставинам. За таких обставин відсутні підстави констатувати незаконність та необґрунтованість прийнятого дізнавачем рішення.

Дізнавачем із дотриманням вимог, визначених ст. 9 КПК України, всі процесуальні дії зафіксовано в належній процесуальній формі, а слідчі дії - проведено належним чином і в обсязі, необхідному для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а саме повністю, всебічно та неупереджено перевірено всі обставини, у тому числі й на які вказувала ОСОБА_3 , детально проаналізовано встановлені під час досудового розслідування обставини кримінального провадження в їх сукупності, перевірено й надано належну правову оцінку всій сукупності зібраних у справі доказів і на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що дізнавач вжила всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування і перевірки обставин, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведені аргументи ОСОБА_3 щодо неповноти досудового розслідування є формальними та не спростовують об`єктивного висновку дізнавача в контексті встановлених обставин кримінального провадження, які підтверджені належними та допустимими доказами, тому слідчий суддя вважає, що доводи про неправомірність оскаржуваної постанови є необґрунтованими. Скаржницею не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів, наведених у її скарзі.

Разом з тим інших обставин, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування й дослідженні обставин кримінального провадження, що стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови, слідчим суддею також не встановлено.

Всі наведені скаржницею доводи про допущені дізнавачем порушення вимог КПК України не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду скарги та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Висновок дізнавача в контексті встановлених обставин кримінального провадження, які підтверджені належними та допустимими доказами є об`єктивним, тому слідчий суддя вважає, що доводи про неправомірність оскаржуваної постанови є необґрунтованими.

Ураховуючи викладене вище, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 від 08.02.2024 проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, повно, всебічно та об`єктивно, з належним дослідженням і правовою оцінкою всіх обставин кримінального провадження, а процесуальне рішення дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає положенням КПК України, є законним і неупередженим, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Матеріали кримінального провадження не містять даних, які б ставили під сумнів висновки дізнавача. Неповнота досудового слідства не встановлена.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД про закриття кримінального провадження відмовити за її необґрунтованістю.

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.02.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2024 за № 0000051 відмовити .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1