ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/974/24 Справа № 183/9/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції

з Новомосковського міськрайонного

суду Дніпропетровської області)

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

(в режимі відеоконференції

з Новомосковського міськрайонного

суду Дніпропетровської області)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду м. Кривий Ріг, апеляційну скаргу скаргою прокурора ОСОБА_10 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000249 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України повернуто прокурору Новомосковської окружної прокуратури для усунення недоліків.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що у наданому суду обвинувальному акті відсутнє посилання на належне формулювання пред`явленого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачення. Крім того, всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у формулюванні обвинувачення не конкретизовано об`єктивних ознак дій кожного із співучасників, що є предметом доказування та має суттєве значення для кримінального провадження.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився прокурор та оскаржив в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий розгляд. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт, а висновки суду про порушення вимог ст. 291 КПК України є необґрунтованими.

Зазначає, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Звертає увагу, що із змісту обвинувального акту можна зрозуміти, хто притягується до кримінальної відповідальності, хто є потерпілим від кримінального правопорушення, хто розслідував кримінальне правопорушення, складав обвинувальний акт та підтримує публічне обвинувачення, зрозумілі фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація та суть висунутого обвинувачення, отже обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Зазначає, що суд не вправі давати оцінку обставинам наведеним в обвинувальному акті та здійснювати аналіз процесуальних дій проведених органом досудового розслідування у підготовчому судовому засіданні. Судом не враховано, що відповідно до ст. 23 КПК України, дослідження доказів відбувається безпосередньо під час судового розгляду, де суд детально встановлює всі обставини вчинення кримінального правопорушення, досліджує докази та процесуальні документи, а тому прийшов до передчасних висновків і безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.

Також вказує, що відповідно до вимог ст. ст. 338-340 КПК України прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання обвинувачення.

Наголошує, що обвинувальний акт не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у складі організованої групи, а відтак підстави для конкретизації в обвинувальному акті об`єктивних ознак дій кожного із співучасників відсутні.

Крім того, за змістом вступної частини ухвали суду прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000249 стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тоді як у провадженні суду перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000249.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях особи склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , у відповідності до вимог ст.291 КПК України, 02 січня 2024 року затвердив обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, який надійшов до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 02.01.2024 року.

Вказаний обвинувальний акт, у відповідності до вимог ст.291 КПК України, складений слідчим, затверджений прокурором, містить, відомості, передбачені ч.2 цієї статті Кодексу.

Обставини, які відповідно до частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно.

Важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Згідно з правовими висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 24.11.2016 року №5-328кс16 проаналізовано зміст вказаної норми закону, яка вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"), формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

При цьому, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб, вина, мотив та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), викладено чітко і конкретно.

Твердження суду про неможливість призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з належним формулюванням пред`явленого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачення, не є підставою для повернення обвинувального акту.

Водночас апеляційний суд зауважує, що саме прокурор, як сторона обвинувачення, зобов`язаний доводити обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, надаючи вже під час судового розгляду відповідні докази.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з наведених вимог закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення, у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 містить усі необхідні відомості передбачені ст. 291 КПК України, в тому числі формулювання обвинувачення, кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується останнім.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо меж компетенції суду на цій стадії провадження.

В постанові Верховного Суд України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, наголошено на тому, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт містить усі обов`язкові складові, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, а зазначені в ухвалі суду першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованими, у зв`язку з чим доводи прокурора є належними і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати про невідповідність обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вимогам статті 291 КПК України, які обумовлюють повернення його прокурору.

Тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, про повернення обвинувального акту, скасувати.

Направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді