Справа № 362/3811/24
Провадження № 1-кп/362/498/24
ВИРОК

Іменем України

27.06.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0001603 від 01.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мар`янівка Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, без місця реєстрації, житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває дотепер.

29.04.2024 близько 20:00 год. ОСОБА_5 перебував неподалік магазину «Перехрестя», що за адресою: АДРЕСА_2 . де помітив автомобіль марки «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Тоді у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось в багажному відділенні вказаного автомобіля. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, в умовах воєнного стану. з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, відчинив багажник вказаного автомобіля та здійснив звідти крадіжку компресора автомобільного марки «Vitol K-50», вартістю 841, 46 грн., диску R13 на якому знаходилась шина марки «VORONEZH START 10B 175/70R13 82T», вартістю 700 грн., та кейсу з інструментами для автомобіля марки «HYUNDAI K-108 (108 предметів)», вартістю 1861,64 грн. Потім ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 3403 гривні 10 копійок.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного

27.06.2024 обвинувачений ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , уклав із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості, за змістом якої сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити його від відбуття та покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, у тому числі, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпілий у судовому засіданні не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, про що подав відповідну письмову заяву.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні просили угоду затвердити, додатково підтвердили факт розуміння ними наслідків і умов її укладення.

Суд установив, що зазначена угода за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена ОСОБА_5 добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє зміст положень ч. 4 ст. 474 КПК України та усвідомлює наслідки її укладення, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд установив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченою винуватості.

ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, одружений, має сім`ю, тобто сталі соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є учасником бойових дій, раніше не судимий.

Враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому (щире каяття) та обставини, що його обтяжує (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння), суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробовуванням на строк 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд дійшов висновку про можливість затвердження цієї угоди.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - у порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373-374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001603 від 01.05.2024, укладену 27.06.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участі захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили: компресор автомобільний марки «Vitol K-50», диску R13 на якому знаходилась шина марки «VORONEZH START 10B 175/70R13 82T», кейс з інструментами для автомобіля марки «HYUNDAI K-108 (108 предметів)», які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 відповідно до письмової розписки від 04.05.2024,- залишити у його власності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1