05 червня 2024 р. м.Запоріжжя
В СТ А Н О В И В:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191, ч.3 ст.15-ч.4 ст.190, ч.1 ст.206 Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні захисником обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України,у зв`язку із закінченням строків давності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України.
Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Представник потерпілого ТОВ «Квас Бевериджиз» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про вручення 21.05.2024 року судової повістки уповноваженому представнику, а також повідомлення у додатку «Viber» представнику ТОВ «Квас Бевериджиз» - адвокату ОСОБА_8 .
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника, пославшись на його обґрунтованість.
Протоколом засідання Наглядової ради ЗАТ «БАН» від 23.03.04 ОСОБА_6 , призначена на посаду генерального директора ЗАТ «БАН» з 24.03.04.
Так, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами ЗАТ «БАН» в особливо великих розмірах, за адресою: АДРЕСА_1 в період з 09.11.05 по 25.08.07, без складання відповідних документів, давала усні вказівки працівникам ЗАТ «БАН» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які не були обізнані про її злочинні наміри, виписувати на її ім`я видаткові касові ордери для отримання з каси підприємства готівкових коштів під виглядом позики.
Згідно з п.п. 13 ч.2 п.7.15 Статуту ЗАТ «БАН» укладання правочинів щодо яких є заінтересованість віднесено до виключної компетенції Наглядової ради. Відповідно до положень ч.3 п.7.15 Статуту ЗАТ «БАН» питання, які відносяться до виключної компетенції Наглядової ради, не можуть бути передані для вирішення виконавчому органу Товариства.
Статутом ЗАТ «БАН» регламентовано, що до виключної компетенції Наглядової ради також належить прийняття таких рішень:
- п.7.16 Надавати дозвіл виконавчому органу на укладання будь-якої кредитної угоди або будь-яких інших позик, якщо такі угоди і позики не були передбачені річним бюджетом, на суму, яка перевищує 10 000 доларів США або еквівалентну суму в іншій валюті за офіційним курсом обміну, встановленим Національним Банком України на дату здійснення такої операції;
- п.7.22 Надавати дозвіл на укладання будь-яких договорів та угод Генеральним директором, якщо такі угоди не були передбачені річним бюджетом, на суми понад 10 000 доларів США або еквівалентну суму в іншій валюті за офіційним курсу обміну, встановленому Національним Банком України на дату здійснення такої операції.
Пунктом 8.4 Статуту ЗАТ «БАН» передбачено, що посадові особи органів управління Товариства зобов`язані повідомляти Наглядову раду про правочини, що укладаються, або якщо передбачається таке укладення, в яких вони можуть визнаватися заінтересованими особами. Рішення про укладення Товариством правочину, щодо якого є заінтересованість, приймається Наглядовою радою (пункт 8.5 Статуту ЗАТ «БАН»).
Також, п.8.1.7 Колективного договору ЗАТ «БАН», затвердженого конференцією трудового колективу від 30.03.05 (далі - Колективний договір), передбачено, що адміністрація зобов`язується, видавати працівникам позики на 1-3 роки для поліпшення житлових умов та інших побутових потреб при наявності об`єктивних причин, підтверджених документами.
Оформлення проводити за договором позики та договору поручительства при повному розрахунку погашення за рахунок заробітної плати та інших власних коштів працівника в межах 1,5-20,0 тис. грн.
Пунктом 8.1.8 Колективного договору передбачено, що соціальні виплати, передбачені розділом 8 Колективного договору, виплачуються при наявності на підприємстві прибутку (крім випадків, передбачених чинним законодавством), їх розміри узгоджуються з профспілковим комітетом.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 в порушенні п.7.16, п.7.22, п.8.4, п.8.5 Статуту ЗАТ «БАН» та п.8.1.7, п.8.1.8 Колективного договору, в період часу з 09.11.05 по 25.08.07, підписувала складені вищевказаними працівниками ЗАТ «БАН» видаткові касові ордери на отримання з каси підприємства готівкових коштів під виглядом позики.
Одночасно з цим, ОСОБА_6 бажаючи надати своїм діям видимість законних цивільно-правових відносин, дала усну вказівку бухгалтеру ЗАТ «БАН» ОСОБА_9 скласти договір позики і заяву на отримання ОСОБА_6 грошових коштів з каси ЗАТ «БАН».
Так, ОСОБА_9 , будучи необізнаною про злочинні наміри ОСОБА_6 , діючи на виконання вказівок останньої, 05.01.06 склала договір на надання ОСОБА_6 безпроцентної позики та заяву на отримання ОСОБА_6 на ЗАТ «БАН» грошових коштів в сумі 350 000 грн. В подальшому, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, підписала від свого імені і від імені генерального директора ЗАТ «БАН» даний договір на надання позики від 05.01.06, а також підписала заяву на отримання грошових коштів на суму 350 000 грн ., і в подальшому передала зазначені документи в бухгалтерію ЗАТ «БАН».
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ЗАТ «БАН» в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 за складеними вищевказаними працівниками ЗАТ «БАН» видатковими касовими ордерами, з каси ЗАТ «БАН» особисто отримала готівкові грошові кошти в таких сумах:
- 09.11.2005 року за видатковим касовим ордером №1975 в сумі 2529 грн .;
- 09.11.2005 року за видатковим касовим ордером №2011 в сумі 2500 грн .;
- 30.12.2005 року за видатковим касовим ордером №2606 в сумі 1200 грн .;
- 30.12.2005 року за видатковим касовим ордером №2607 в сумі 2400 грн .;
- 30.12.2005 року за видатковим касовим ордером №2608 в сумі 2400 грн .;
- 26.01.2006 року за видатковим касовим ордером №36 в сумі 4500 грн .;
- 01.02.2006 року за видатковим касовим ордером №48/2 в сумі 739 грн .;
- 06.03.2006 року за видатковим касовим ордером №311 в сумі 2509 грн .;
- 06.03.2006 року за видатковим касовим ордером №312 в сумі 2777 грн .;
- 17.04.2006 року за видатковим касовим ордером №621 в сумі 2400 грн .;
- 15.05.2006 року за видатковим касовим ордером №824 в сумі 2400 грн .;
- 22.05.2006 року за видатковим касовим ордером №860 в сумі 500 грн .;
- 13.07.2006 року за видатковим касовим ордером №1333 в сумі 2415 грн .;
- 04.08.2006 року за видатковим касовим ордером №1556 в сумі 2657 грн .;
- 22.08.2006 року за видатковим касовим ордером №1656 в сумі 1000 грн .;
- 22.08.2006 року за видатковим касовим ордером №1657 в сумі 6005 грн .;
- 31.08.2006 року за видатковим касовим ордером №1676 в сумі 5000 грн .;
- 08.09.2006 року за видатковим касовим ордером №1700 в сумі 5000 грн .;
- 29.09.2006 року за видатковим касовим ордером №1834 в сумі 121620 грн.;
- 03.10.2006 року за видатковим касовим ордером №1866 в сумі 2400 грн .;
- 02.11.2006 року за видатковим касовим ордером №1998 в сумі 7144 грн .;
- 22.11.2006 року за видатковим касовим ордером №2032 в сумі 2000 грн .;
- 22.11.2006 року за видатковим касовим ордером №2033 в сумі 4300 грн .;
- 14.12.2006 року за видатковим касовим ордером №2150 в сумі 7214 грн .;
- 18.01.2007 року за видатковим касовим ордером №27 в сумі 8400 грн .;
- 05.02.2007 року за видатковим касовим ордером №62 в сумі 1575 грн .;
- 12.04.2007 року за видатковим касовим ордером №397 в сумі 1900 грн .;
- 12.04.2007 року за видатковим касовим ордером №399 в сумі 6186 грн .;
- 28.04.2007 року за видатковим касовим ордером №457 в сумі 3070 грн .;
- 11.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1000 в сумі 200 грн .;
- 11.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1011 в сумі 4000 грн .;
- 14.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1049 в сумі 3500 грн .;
- 14.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1054 в сумі 850 грн .;
- 03.08.2007 року за видатковим касовим ордером №1448 в сумі 1500 грн .;
- 03.08.2007 року за видатковим касовим ордером №1453 в сумі 6000 грн .;
- 03.08.2007 року за видатковим касовим ордером №1455 в сумі 2500 грн .;
а всього за період з 09.11.05 по 25.08.07 ОСОБА_6 особисто отримала з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 475 458,25 грн., які в подальшому витратила на власні потреби.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 давала усні вказівки працівникам ЗАТ «БАН» отримувати від її імені з каси підприємства готівкові кошти під виглядом позики, а в подальшому заволодівала цими коштами, тобто безоплатно звертала їх на свою користь.
Так, водій ЗАТ «БАН» ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_6 , будучи необізнаним про її злочинні наміри, з каси підприємства, під виглядом позики для ОСОБА_6 , отримав грошові кошти в таких сумах:
- 31.05.2006 року за видатковим касовим ордером №925 в сумі 1530 грн .;
- 09.06.2006 року за видатковим касовим ордером №1070 в сумі 400 грн .;
. - 09.06.2006 року за видатковим касовим ордером №1063 в сумі 404 грн .;
- 13.06.2006 року за видатковим касовим ордером №1088 в сумі 2000 грн .;
- 16.06.2006 року за видатковим касовим ордером №1100 в сумі 2000 грн .;
- 23.06.2006 року за видатковим касовим ордером №1158 в сумі 300 грн .;
- 06.07.2006 року за видатковим касовим ордером №1230 в сумі 1100 грн .;
- 15.12.2006 року за видатковим касовим ордером №2339 в сумі 860 грн .;
- 20.12.2006 року за видатковим касовим ордером №2406 в сумі 982 грн .;
- 20.12.2006 року за видатковим касовим ордером №2407 в сумі 600 грн .;
- 12.01.2007 року за видатковим касовим ордером №13 в сумі 200 грн .;
- 20.02.2007 року за видатковим касовим ордером №94 в сумі 300 грн .;
- 22.03.2007 року за видатковим касовим ордером №147 в сумі 700 грн .;
- 27.03.2007 року за видатковим касовим ордером №158 в сумі 500 грн .;
- 27.03.2007 року за видатковим касовим ордером №177 в сумі 300 грн .;
- 14.05.2007 року за видатковим касовим ордером №528 в сумі 1735 грн .;
- 04.06.2007 року за видатковим касовим ордером №695 в сумі 600 грн .;
- 04.06.2007 року за видатковим касовим ордером №699 в сумі 2400 грн .;
- 04.06.2007 року за видатковим касовим ордером №704 в сумі 3309 грн .;
- 04.06.2007 року за видатковим касовим ордером №713 в сумі 4754,1 грн .;
- 05.06.2007 року за видатковим касовим ордером №750 в сумі 2000 грн .;
- 13.06.2007 року за видатковим касовим ордером №799 в сумі 3000 грн .;
- 27.06.2007 року за видатковим касовим ордером №860 в сумі 1000 грн .;
- 27.06.2007 року за видатковим касовим ордером №863 в сумі 5000 грн .;
- 11.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1012 в сумі 3000 грн.,
- 11.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1014 в сумі 2460 грн .;
- 11.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1015 в сумі 9768 грн .;
- 11.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1016 в сумі 500 грн.,
а всього за період з 31.05.06 по 11.07.07 ОСОБА_13 отримав з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 82 402,1 грн., гроші передав особисто ОСОБА_6 , яка витрачала їх на власні потреби.
Секретар ЗАТ «БАН» ОСОБА_14 за вказівкою ОСОБА_6 , будучи необізнаною про її злочинні наміри, отримала з каси підприємства під виглядом позики для ОСОБА_6 грошові кошти в таких сумах:
- 18.05.2007 року за видатковим касовим ордером №557 в сумі 1000 грн .;
- 10.08.2007 року за видатковим касовим ордером №1489 в сумі 400 грн.,
а всього за період з 18.05.07 по 10.08.07 ОСОБА_14 отримала з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 1400 грн., гроші передала особисто ОСОБА_6 , яка витрачала їх на власні потреби.
Начальник транспортного цеху, а з лютого 2007 року начальник служби охорони ЗАТ «БАН» ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_6 , будучи необізнаним про її злочинні наміри, отримав з каси підприємства під виглядом позики для ОСОБА_6 грошові кошти в таких сумах::
- 15.12.2006 року за видатковим касовим ордером №2340 в сумі 200 грн .;
- 27.03.2007 року за видатковим касовим ордером №176 в сумі 240 грн .;
- 11.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1017 в сумі 8000 грн.,
а всього за період з 15.12.06 по 11.07.07 ОСОБА_16 отримав з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 8440 грн., гроші передав особисто ОСОБА_6 , яка витрачала їх на власні потреби.
Касир ЗАТ «БАН» ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_6 , будучи необізнаною про її злочинні наміри, отримала з каси підприємства під виглядом позики для ОСОБА_6 грошові кошти в таких сумах:
- 28.04.2006 року за видатковим касовим ордером №664 в сумі 5000 гри .;
- 05.05.2006 року за видатковим касовим ордером №696 в сумі 1000 грн .;
- 18.01.2007 року за видатковим касовим ордером №28 в сумі 1762 грн .;
- 04.04.2007 року за видатковим касовим ордером №244 в сумі 2400 грн .;
- 06.04.2007 року за видатковим касовим ордером №321 в сумі 5040 грн .;
- 06.04.2007 року за видатковим касовим ордером №322 в сумі 2400 грн .;
- 06.04.2007 року за видатковим касовим ордером №323 в сумі 1762 грн .;
- 01.06.2007 року за видатковим касовим ордером №677 в сумі 2521 грн .;
- 08.06.2007 року за видатковим касовим ордером №772 в сумі 3000 грн .;
- 17.07.2007 року за видатковим касовим ордером №1317 в сумі 200 грн.,
а всього за період з 28.04.06 по 17.07.07 ОСОБА_12 отримала з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 66 285 грн., гроші передала особисто ОСОБА_6 , яка витрачала їх на власні потреби.
Перший заступник генерального директора ЗАТ «БАН» ОСОБА_17 за вказівкою ОСОБА_6 , будучи необізнаним про її злочинні наміри, отримав з каси підприємства під виглядом позики для ОСОБА_6 грошові кошти в таких сумах:
- 09.06.2006 року за видатковим касовим ордером №1077 в сумі 2400 грн .;
- 28.04.2007 року за видатковим касовим ордером №459 в сумі 2127 грн.,
а всього за період з 09.06.06 по 28.04.07 Сидорко ЯЛ. отримав з каси ЗАТ «БАН» грошові кошти в сумі 4 527 грн., гроші передав особисто ОСОБА_6 , яка витрачала їх на власні потреби.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ЗАТ «БАН» в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 отримала з каси підприємства готівкові кошти в сумі 49 000 грн. під виглядом виплати застави на адресу ТОВ «Аркадія-Л» до погашення повної заборгованості.
В подальшому, в зв`язку з невиконанням умов цього договору №PR 29/09/06 ЗАТ «БАН» погашав заборгованість перед ТОВ «Аркадія-Л» наступним чином:
- 11.10.06 ЗАТ «БАН» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «Аркадія-Л» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 400 000 грн. (в т.ч. ПДВ);
- 31.10.06 ЗАТ «БАН» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «Аркадія-Л» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 516 000 грн. (в т.ч. ПДВ);
Таким чином, заборгованість ЗАТ «БАН» перед ТОВ «Аркадія-Л» за договором №PR 29/09/06 від 29.09.06 в сумі 1 216 125 грн. була погашена в повному обсязі.
При цьому, ОСОБА_6 22.11.06 дала усну вказівку ОСОБА_11 , яка не була обізнана про її злочинні наміри, скласти видаткові касові ордери №2034 на суму 10 000 грн. і №2035 на суму 39 000 грн. під виглядом виплати застави на адресу ТОВ «Аркадія-Л» до погашення повної заборгованості. В цей же день, ОСОБА_6 отримала з каси ЗАТ «БАН» від касира ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинні наміри генерального директора, грошові кошти за видатковими касовими ордерами №2034 в сумі 10 000 грн. і №2035 в сумі 39 000 грн., а всього в сумі 49 000 грн., під виглядом виплати застави на адресу ТОВ «Аркадія-Л» до погашення повної заборгованості.
Реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ЗАТ «БАН» в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 , зазначені грошові кошти в сумі 49 000 грн. на адресу ТОВ «Аркадія-Л» не передала, а заволоділа ними, тобто безоплатно звернула їх у свою користь і в подальшому витратила на власні потреби.
Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_6 , об`єднаних єдиним умислом, остання, заволоділа майном ЗАТ «БАН» на суму 687 512,35 грн., що є особливо великим розміром, тому як більш ніж в 600 разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину спричинив ЗАТ «БАН» матеріальну шкоду на вказану суму.
Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані зач.5 ст.191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах.
Заслухавши клопотання захисника, думку обвинуваченої ОСОБА_6 , прокурора, дослідивши наявні у суду матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання про звільнення на підставі ст.49 КК України, суд дійшов висновку про задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.191 КК України за таких підстав.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Положенням ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Виходячи з положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, диференційовані залежно від виду вчиненого злочину.
Згідно з приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності незалежно від визнання обвинуваченим вини.
Санкція ч.5 ст. 191 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Таким чином, передбачене згаданою статтею діяння, у відповідності до ч. 6 ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України, за яким обвинувачується ОСОБА_6 , вчинено в період з 09.11.2005 по 25.08.2007 року. П`ятнадцятирічний термін, передбачений статтею 49 КК України, сплинув 25.08.2022 року. Тобто строк притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, вже сплинув.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
В даному випадку обвинувачена ОСОБА_6 скористалася своїм правом щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та має право на таке звільнення, суд в свою чергу роз`яснив обвинуваченій її право на звільнення від кримінальної відповідальності та юридичні наслідки щодо реалізації цього права, в тому числі, і те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 129, 284, 286, 369 КПК України, суд, -
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 Кримінального кодексу України, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3