Справа № 482/104/24
Номер провадження 1-кс/482/140/2024
УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2024 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000597 від 04.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.197-1 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора в кримінальному провадженні прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000597 від 04.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.197-1 КК України про арешт майна, а саме тимчасово вилученого майна, яке вилучено 06.01.2024 в ході обшуків, а саме автомобіль: 1) DAF FT XF 105.40, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 . На обґрунтування клопотання вказано, що мешканці м.Миколаєва, діючи на території Миколаївської області, розробили та втілили злочинну схему з заволодіння грошовими коштами фізичних та юридичних осіб, під приводом надання послуг з купівлі-продажу зернових культур та перевезення вантажів. Так, за попередньо розробленим планом, ОСОБА_5 , будучи організатором злочинної схеми, залучив до її виконання близьких осіб: племінника ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших родичів. Згідно з розподілом ролей у злочинній групі до обов`язків ОСОБА_6 входило пошук осіб, які бажають скористатись послугами з перевезення вантажів, купівлі/продажу сільськогосподарських культур. До обов`язків ОСОБА_4 входило реєстрація та керівництво юридичними особами, які здійснювали зазначені господарські операції. Так само, окрім організації злочинної схеми, ОСОБА_5 взяв на себе обов`язок реєстрації та керівництво частиною суб`єктів господарської діяльності. Після підшукання клієнтів, які мали на меті скористатись даними видами господарських операцій, ОСОБА_6 отримував від клієнтів грошові кошти в готівковій формі та безготівковій на рахунки підконтрольних ОСОБА_5 підприємств. Згодом, після отримання грошових коштів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , клієнтам повідомлялось про неможливість виконання операцій, грошові кошти привласнювались, розподілялись між учасниками злочинної групи, в тому числі шляхом їх легалізації під виглядом придбання майна, активів, шляхом проведення «конвертаційних» операцій з залученням осіб, що надають послуги з конвертації безготівкових коштів у готівку, та іншим чином. Для ведення своєї незаконної діяльності ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 використовував реквізити наступних суб`єктів господарської діяльності: СГВК «ОЛІМПІЙСЬКИЙ» 34725303; ТОВ «КОРТЕС-АГРО» 34651347; ТОВ «ФАНАГОРІЯ-АВТО» НОМЕР_3 ; ТОВ «АТП КОРТЕС» НОМЕР_4 ; ТОВ «АТП «Гіпаніс» НОМЕР_5 ; ТОВ «ГАЛАКТ-АГРО» НОМЕР_6 ; ТОВ «АГРОРЕГИОН-ЮГ» НОМЕР_7 ; ТОВ «Гранд-Ліквід» НОМЕР_8 ; ТОВ «СТО №1 Миколаїв» НОМЕР_9 ; ТОВ «Агролан-ЮГ» НОМЕР_10 ; ТОВ «СТО ГІПАНІС» НОМЕР_11 ; ТОВ «КОРТЕС-ЛТД» НОМЕР_12 ; ТОВ «ТРАНС-НІК» НОМЕР_13 ; ТОВ АТП «МИКОЛАЇВ-СІЛЬСТРОЙ» НОМЕР_14 ; СТОВ «АФ «ЗОРЯНИЙ» НОМЕР_15 ; СВК «ДМИТРІВСЬКИЙ» НОМЕР_16 ; ЗАТ «АСММ» НОМЕР_17 ; ТОВ СП «АГРОФІРМА «СТЕПОВЕ» НОМЕР_18 ; ТОВ «Кортес-авто» 31821926; ТОВ «Зерноекспорт-ЮГ» НОМЕР_19 ; ТОВ «Оліймпійський» НОМЕР_20 . Відповідно до матеріалів виконаного доручення, а саме рапорту УСР в Миколаївській області ДСР Національної поліції України № 2574/55/113/01-2023 від 10.11.2023, встановлено, що ОСОБА_5 будучи організатором злочинної схеми, залучив до її виконання близьких осіб: - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина, директор ТОВ «АТП Кортес» код ЄРДПОУ 42347999, власник ТОВ «СТО №1 Миколаїв» код ЄРДПОУ 45144170, колишній директор ТОВ «Кортес ЛТД» 39902420); - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (теща, колишній засновник ТОВ «АТП Гіпаніс» код ЄРДПОУ 41352286); - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 (донька, співзасновник ТОВ «Гранд-Ліквід» код ЄРДПОУ 36317133, колишній директор ТОВ «Транс Нік» 38436486); - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зять, колишній директор ТОВ «АТП Гіпаніс» код ЄРДПОУ 41352286); - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 (сестра ОСОБА_4 , бухгалтер та логіст на автоторанспортних підприємствах ОСОБА_5 ); - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 (чоловік ОСОБА_10 , завідувач господарством на автотранспортних підприємствах ОСОБА_5 ); - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 (сестра, відповідає за передачу в користування транспортних засобів); - ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_9 (чоловік ОСОБА_12 , відповідає за передачу в користування транспортних засобів); - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (племінник, вчиняє шахрайські дії в інтересах та за вказівкою ОСОБА_5 , надає в користування належні транспортні засоби); - ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_10 (брат ОСОБА_9 , водій); - ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_11 (знайомий, директор ТОВ «АТП Гіпаніс» код ЄРДПОУ 41352286, колишній керівник ТОВ «АТП Кортес» код ЄРДПОУ 42347999). Крім того, з метою незаконного збагачення в період часу з 2015 по 2016 рік, ОСОБА_6 діючи за попередньо розробленим планом, звернувся до свого знайомого ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_12 , який являється фізичною особою підприємцем, з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 10 000 доларів США строком 30 днів. Вказані кошти були повернуті своєчасно та додатково з вдячністю додано ОСОБА_16 , ще 300 доларів США. Таким чином, у зв`язку з тим що в період з 2015 по 2019 ОСОБА_16 неодноразово надавав у борг ОСОБА_6 грошові кошти, для підприємницької діяльності з закупівлі/перевезення зернових культур а останній їх повертав, виникло довірливе ставлення та відношення між ОСОБА_16 ту ОСОБА_6 . На початок 2019 сума боргу ОСОБА_6 становила близько 25 000 доларів США, 02.07.2019 року ОСОБА_6 знову звернувся до ОСОБА_16 з проханням надати в борг 10 тис. доларів США на що останній погодився, та загальна сума боргу складала 35 тис. доларів США. В 2020 році ОСОБА_6 , не повернувши попередній борг - 35 тис. доларів США, наполегливо просив ще більшу суму коштів та запропонував можливість спільного заробітку на продажі зернових та привабливі умови щодо заробітку вказаних грошових коштів, шляхом використання грошових коштів належних ОСОБА_16 у веденні його господарської діяльності з метою отримання прибутку. На зазначені умови ОСОБА_16 згодився та надав ще додатково ОСОБА_6 , 26.03.2020 - 70 000 доларів США та 28.04.2020 - 32 000 доларів США. Таким чином починаючи з 28.04.2020 загальна сума боргу ОСОБА_6 складає 137 000 доларів США. В кінці травня 2020 року ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_16 в парку ім. Петровського та відбулася розмова де останній зазначив, що є проблематика щодо повернення даного боргу. ОСОБА_6 також зазначив, що всі надані в борг грошові кошти (137 000 доларів США) ОСОБА_6 надав ОСОБА_5 , на той період часу кошти перебували у гр. ОСОБА_5 , додав що всіма схемами щодо придбання/перевезення зернових культур займався ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 є лише виконавцем та обіцяв всі кошти повернути з певним проміжком часу. Також останній сказав щоб ОСОБА_16 на пряму телефонував ОСОБА_17 за мобільним номером телефону НОМЕР_21 . В ході телефонної розмови ОСОБА_5 повідомив, що борг віддавати ні він ні ОСОБА_6 не збираються. Також ОСОБА_5 сказав, щоб більше йому не телефонували з питань повернення боргу. Крім того встановлено, що в порушення діючого законодавства, з метою надання суб`єктам господарювання, які займаються наданням послуг щодо перевезення ТМЦ та господарською діяльністю з вирощування зернових культур та насіння, можливості уникнення від сплати обов`язкових податків та зборів, створено ряд суб`єктів господарювання, зокрема: СГВК «Олімпіський» код 34725303, ТОВ «Кортес-Агро» код 34651347, ТОВ «АТП Кортес» код 42347999, ТОВ АТП «Гіпаніс» код 41352286, ТОВ «СТО Гіпаніс» код 43509315, ТОВ «Кортес ЛТД» код 39902420, ТОВ «Транс Нік» код 38436486, ТОВ «Гранд-Ліквід», ТОВ "Ріал-Темп" код 38655774, ТОВ «Агрорегіон-ЮГ» код 32459026, ТОВ «Галакт-Агро» код 32720591 та інші. Вище вказані суб`єкти господарювання використовуються в якості підприємств, що начебто є власниками зернових культур і насіння, та під їх реквізитами здійснюється постачання зернових культур та насіння до портових та інших елеваторів Миколаївської, Одеської областей та інших. Таким чином, вище описане коло суб`єктів господарювання здійснює складання завідомо неправдивих документів, щодо факту надання та обсягів наданих послуг, а також навмисно завищують вартість наданих послуг. Під час здійснення фінансово-господарських операцій з закупівлі зернових культур реєстрація податкових декларацій з податку на додану вартість не здійснюється, що призводить до не відображення та несплати ПДВ. Отримані в ході господарської діяльності доходи у якості грошових коштів перераховуються на рахунки «ризикових» суб?єктів господарювання без фактичного проведення господарських операцій (з подальшим конвертуванням їх у готівку) що призводить до уникнення сплати податку на прибуток. Надалі готівкові кошти часткового використовуються для оплати праці найманих працівників. Працевлаштованим працівникам у кількості понад 20 осіб нараховується та сплачується мінімальна заробітна плата, фактична зарплата яка надається працівникам становить 30-40 грн., при цьому ЄСВ, ПДФО з доходів працівників сплачується зі значним заниженням сум. Так, зловживання службовим становищем службовими особами зазначеного кола суб`єктів господарювання призводить до привласнення ними бюджетних коштів під час оподаткування ПДВ, податку на прибуток та надходження до бюджетів усіх рівнів грошових коштів від здійснення господарських операцій. 06.01.2024 в ході проведення санкціонованих обшуків транспортних засобів виявлено та вилучено автомобіль: 1) DAF FT XF 105.40, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 . 06.01.2024 слідчим винесено постанову про визнання вилученого автомобіля речовим доказом, оскільки зазначені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України - є матеріальними об`єктами, є речовими доказами, набуті кримінально протиправним шляхом. Виявлені речі відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, так як є речовими доказами у кримінальному провадженні. Посилаючись на вищевикладене, прокурорпросить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно з метою його збереження, запобігання його втраті або пошкодженню, що може позбавити можливості використати його, як доказ у кримінальному провадженні, перешкодити швидкому, повному та неупередженому розслідуванню.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_18 в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутність.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.191, ч.4 ст.190, ч3 ст.197-1 КК України.

Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР №0000597 від 04.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.4 ст.190, ч.3 ст.197-1 КК України. 06.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.01.2024 проведено обшук автомобіля DAF FT XF 105.40, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 . В ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено автомобіль DAF FT XF 105.40, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 . Постановою слідчого від 06.01.2024 вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Вилучені 06.01.2024 вище зазначені речі відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання. Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного. Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України. Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Пункт 1 ч.2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вимоги пп.1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 06.01.2024 року під час проведення обшуку є забезпечення збереження речових доказів, запобігання їх приховування, знищення, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, арешт майна має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, є об`єктом кримінально-протиправних дій і набуте кримінально-протиправним шляхом. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в частині способу арешту на автомобіль. Щодо арешту автомобілів шляхом заборони користуватися та відчужувати вказане майно, слідчий суддя приходить до висновку, що вказаний вантажний автомобіль, хоча і є речовим доказом по справі, але арешт можливо накласти лише в частині заборони розпорядження вказаним майном. При цьому, беручи до уваги, що доказів про призначення експертиз на вказані автомобілі до суду не надано, з метою уникнення невиправданого надмірного втручання в господарську діяльність власника майна, слідчий суддя вважає, що арешт слід накласти шляхом заборони власнику автомобіля відчуження у будь який спосіб вказаного вище транспортного засобу. Також суд враховує, що вжиття зазначених заходів арешту автомобіля не обмежить права та законні інтереси власника майна, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на користування майном, підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю, як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується з критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності. Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль є речовим доказом, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно, а саме заборонити у будь-який спосіб відчужувати вказаний автомобіль. Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Згідно матеріалів кримінального провадження, що додані до клопотання вищевказані транспортні засоби використовуються у господарській діяльності, а тому заборона користування вказаним транспортним засобом призведе до надмірного обмеження господарської діяльності осіб або її зупинення. Водночас, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Отже, відповідно до п. 1 п ч. 5 ст. 173 КПК слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, повинен в резолютивній частині ухвали зазначити перелік майна, на який накладено арешт, а відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК якщо слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, вважає за необхідне заборонити, обмежити право власників чи володільців розпоряджатися або користуватися майном, у резолютивній частині ухвали він повинен прямо про це зазначити, разом із вказівкою на майно, щодо якого застосовуються такі заборони чи обмеження. Тому, клопотання прокурора про арешт майна, підлягає частковому задоволенню в частині зазначення способу арешту майна відносно автомобілів. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено. Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково. Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. .2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт (заборонити розпорядження шляхом відчуження) на транспортний засіб:

1)1) DAF FT XF 105.40, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1