ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4235/23

05 квітня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Олексин, Рівненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою професійною освітою, не працюючого, судимого 11.08.2020 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненний від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України

за участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи неодноразово визнаним винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1, ч.2, ч.3 ст. 130 КУпАП, востаннє постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 28.02.2023, яка набрала законної сили 13.03.2023, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, продовжив систематично керувати транспортним засобом.

Так, ОСОБА_3 , в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно значи про те, що він рішенням суду позбавлений права керувати транспортним засобом на строк 10 (десять) років, 27.10.2023 о 13 год. 40 хв., керував автомобілем марки «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі в напрямку с. Дюксин, Рівненського району Рівненської області, де був зупинений згідно п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» начальником СРПП ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майором поліції ОСОБА_5 та поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_6 .

Ці, дії, ОСОБА_3 , які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, суд кваліфікує за ч.1 ст. 382 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, щиро розкаявся у вчиненому.

Суд, з`ясувавши думку прокурора та обвинуваченого щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 достовірно значи про те, що він постановою суду позбавлений права керувати транспортним засобом на строк 10 (десять) років, 27.10.2023 о 13 год. 40 хв., керував автомобілем марки «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі в напрямку с. Дюксин, Рівненського району Рівненської області, а тому ці його дії суд, кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Санкція ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який на диспансерному нагляді у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного кримінального правопорушення, та те, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень, слід обрати обвинуваченому покарання, із передбачених санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу.

Цивільний позов - відсутній.

Запобіжний захід - відсутній.

Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі, а саме оптичний диск DVD+R з наявними 4-ма відеозаписами, щодо фіксації вчинення кримінального правопорушення, що мало місце 27.10.2023 року зі сторони ОСОБА_3 , який упаковано до паперового конверту із відтиском печаток «212 для пакетів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області» - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження за № 0000485 від 27.10.2023 року.

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1