Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/2391/23

Провадження № 1-кп/635/177/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000002 від 03 січня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Харківський районний суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за №0000002 від 03 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, що в умовах воєнного стану та активних бойових дій може виникнути у нього фактична можливість ухилитися від кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також у клопотанні зазначається, що він офіційного не працює, не має стабільного джерела доходів, відсутні міцні соціальні зав`язки, є особою, яка неодноразово притягувалося до кримінальної відповідальності, зокрема за частиною 1 статті 185 КК України та частиною 2 статті 185 КК України.

Також, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про доручення органу досудового розслідування провести слідчі(розшукові) дії з метою встановлення місцезнаходження свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо продовження відносно обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації. Щодо задоволення клопотання прокурора стосовно місцезнаходження свідків - не заперечували.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, дослідивши клопотання, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення(ч. 3 ст. 331 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів(ч.1 ст.197 КПК України).

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.03.2024 стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 05.05.2024.

Суд вважає, що обґрунтованість підозри була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Питання обґрунтованості пред`явленого, обвинувачення з огляду на стадію цього кримінального провадження( судовий розгляд) наразі не вирішується, оскільки докази, які на думку сторони обвинувачення його підтверджують, підлягають дослідженню в порядку глави 4 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

Суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченими переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України.

Характер та фактичні обставини кримінального правопорушення свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_5 , оскільки він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, справи перебувають на розгляді у суді, і знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України. Санкція частини частини 1 статті 111-2 КК України, за якою він обвинувачується передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Вищевказане кримінальне правопорушення, зокрема передбачене частини 1 статті 111-2 КК України, відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Обвинуваченим та його захисником на спростування цього ризику доказів надано не було. Враховуючи наведене є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, суд враховує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд у провадженні триває, у судовому засіданні допитані лише кілька свідкив із заявнених, ОСОБА_5 обізнаний про місце мешкання свідків, яким відомі обставини вчинення злочину за час окупації населеного пункту, показання яких відкриті обвинуваченому, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону, останній може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного залякування, погроз на вказаних осіб, чим перешкоджатиме об`єктивному розгляду даного кримінального провадження. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив з метою перешкоджання у наданні свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину.

В даному випадку, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на шлях виправлення не став і знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Наявність вищевказаних обставин у даному випадку, суд розцінює, як одну з підстав для обґрунтування того, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Також враховується, відсутність законних джерел заробітку, відсутність стійких соціальних зав`язків, за таких обставин, суд вважає доведеним ризик, пов`язаний з тим, що перебуваючи на свободі він може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Тому, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, суд враховує особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку у КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер» з 2007 року з приводу легкої розумової відсталості.

Ураховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, продовжують існувати.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобового домашнього арешту, на якому наголошував обвинувачений, у судовому засіданні не встановлено.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, суду захисником та обвинуваченим не надано.

Суд зазначає, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою без права внесення застави, відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки. Приймаючи таке рішення, суд перевірив характеризуючи відомості щодо особи обвинуваченого, враховує тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_5 винуватим, а також суспільну небезпечність вчиненого діяння спрямованого проти основ національної безпеки України.

При цьому, під час дії воєнного стану, суд відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 1 статтею 111-2 Кримінального кодексу України, а саме умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору(пособництво), збройним формуванням, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: підтримки рішень дій держави-агресора, збройних формувань, добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам державі-агресора, її збройним формуванням.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість та доцільність продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Щодо клопотання про доручення органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) дії з метою встановлення місцезнаходження свідків

З наданого суду рапорту від 01.04.2024 №2063/119-93/01/14-2024 щодо виконання ухвали про привід вбачається, що встановити місце проживання та знаходження свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не можливо.

Відповідно до частини 3 статті 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали необхідним доручити проведення слідчих (розшукових) дії щодо встановлення місцезнаходження свідка, враховуючи ту обставину, що з`ясувати всі обставини кримінального провадження без участі зазначених свідків під час судового розгляду неможливо, з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження вважає необхідним доручити проведення слідчих (розшукових) дій щодо встановлення місцезнаходження свідків та забезпечення її явки у судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 139, 140, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 333, 327, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Доручити органу досудового розслідування Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області провести наступні слідчі (розшукові) дії:

1. Встановити місцезнаходження та засоби зв`язку свідків ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

2. Забезпечити явку свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання, призначене на 22 травня 2024 року на 13 годину 30 хвилин.

Встановити строк виконання судового доручення до 20 травня 2024 року із наданням суду протоколів слідчих (розшукових) дій за результатами виконання судового доручення.

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави строком на шістдесят днів - до 22 червня 2024 року включно.

Строк дії ухвали визначити шістдесят днів, тобто до 22 червня 2024 року (включно).

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали для виконання направити відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошений учасникам судового провадження 26 квітня 2024 року.

Суддя ОСОБА_8