справа № 208/1746/24
№ провадження 1-кс/208/609/24
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000318 від 10.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча звернулася із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000318 від 10.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості визначення застави.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000318 від 10.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.03.2024, приблизно

о 20:00 годин, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебував за місцем свого мешкання, а саме у квартирі

АДРЕСА_2 , де знаходилася і його мати ОСОБА_7 , яка також мешкала у вказаній квартирі.

Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час,

у ОСОБА_6 , на ґрунті тривалих неприязних відносин між ним та його матір`ю ОСОБА_7 , виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння

ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , перебуваючи 09.03.2024, приблизно о 20:00 годин., (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів людині можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та бажаючі їх настання, застосовуючи достатню м`язову силу, стоячи перед своєю матір`ю ОСОБА_7 , яка лежала на підлозі на правому боці, наніс останній три удари кулаком правої руки

в ліву бічну частину тулубу в область ребр.

Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, перетягнувши на диван свою матір, зап`ястям правої руки наніс їй два удари в область лівої частини обличчя.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 481К від 28.03.2024, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травма тіла (травматичний крововилив під оболонки головного мозку, закриті переломи 6,7,8,9 ребр зліва, з ушкодженням плеври та внутрішньою крововтратою, множинні синці, садна, забійні рани), яка призвела до розвитку травматичного шоку, відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, та в даному випадку викликавши смерть, яка настала 09.03.2024

в проміжок часу між 20:00 -22:00 годинами.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється

у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння,

що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

28 березня 2024 року про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст.121 КК України було повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Повідомлення про підозру останнього повністю обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події, речовими доказами, показаннями свідків, показаннями підозрюваного ОСОБА_6 , висновком експерта № 481к від 28.03.2024, іншими доказами в їх сукупності.

З метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

(так як ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні ТЯЖКОГО злочину, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі і з урахуванням відсутності у нього сталих соціальних зв`язків, може в будь-який момент залишити постійне місце мешкання, переховуючись від органу досудового розслідування та суду з огляду на покарання у виді позбавлення волі, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину;

-незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, (підозрюваний ОСОБА_6 , особисто знайомий з свідками, так як останні є його сусідами і з метою викривлення їх показань може здійснювати незаконний вплив на них задля уникнення передбаченої законом відповідальності )

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, об`єктивною є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищевикладене вказує на те, що до підозрюваного ОСОБА_6 , необхідно застосувати виключний запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачений ст. 183 КПК України, так як жодний із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладних на нього кримінальним процесуальним законом України процесуальних обов`язків підозрюваного.

В судовому засіданні прокурором та слідчою підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням якого прокурор зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколами огляду трупу, місця події, прийняття заяви повідомлення про виявлення трупу, протоколами допиту свідків які характеризували підозрюваного з негативної сторони стосовно його відношенню до своєї матері, який ображав, застосовував по відношенню до неї домашнє насилля психологічного та фізичного характеру. Крім того, відносно ОСОБА_6 також направлений до суду обвинувальний акт за ч. 2 ст. 125 КК України, в межах якого постановлено Вирок про визнання його винуватим, проте, на теперішній час ще не набрав законної сили. Своєю соціальною поведінкою ОСОБА_6 проявляв неповагу до матері, також до події його мати зверталася із заявами до органів поліції про застосування щодо неї домашнього насилля з боку сина, на підставі чого складалися адміністративні протоколи.

Крім того, ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, за місцем мешкання характеризується сусідами негативно, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, офіційно не працевлаштований. Заявлений ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується спробою ухилення ОСОБА_6 від явки в судове засідання для участі у розгляду даного клопотання, що підтверджує що останній має намір на вчинення дій для ухилення від можливого покарання за скоєне.

Підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що з потерпіла це його мати яка проживала разом із ним у квартирі АДРЕСА_3 . Він не оспорює фактичних даних які викладені у клопотанні, проте йому потрібен час на заробіток грошей які хоче витратити на придбання речей та їжі та зібратися до місць попереднього утримання. Хоче також отримати виплати які нараховані були його матері, а тому просить обрати домашній арешт у нічний час.

Захисник зазначила, що саме по собі тяжкість кримінального правопорушення в якому тільки підозрюється її підзахисний ОСОБА_6 , не створює обґрунтованості заявлених ризиків, крім того підозрюваний є особою який раніше не судимий, постійно проживає за місцем реєстрації, нікуди не виїзжав, А тому відсутні підстави для обрання самого найтяжчого запобіжного заходу до раніше не засудженої особи, враховуючи належну його процесуальну поведінку, сприянню встановлення істини у справі, вважає що саме домашній арешт, у нічний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 28.03.2024 року ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0000318 від 10.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст.121 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: витягу з ЄРДР яким зареєстроване кримінальне провадження, заявою-повідомленням про скоєний злочин, показами потерпілої особи, показами свідків, протоколами огляду місця події та трупу, висновком судово-медичної експертизи яким підтверджено що загибла ОСОБА_7 померла внаслідок заподіяння їй множених тілесних ушкоджень, в тому числі завданих у життєво-важливі органи, внаслідок чого у останньої виявлені тілесні ушкодження по тяжкості віднесені до ТЯЖКИХ, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши її смерть, негативною характеристикою останнього за місцем мешкання, та підтвердження неодноразового звернення потерпілої до правоохоронних органів з заявами про вчинення її сином ОСОБА_6 по відношенню до неї домашнього насилля психологічного та фізичного характеру, та іншими доказами які за своєю сукупності обґрунтовують заявлену підозру.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 є особою, який раніше не судимий, проте на час розгляду даного клопотання останній в межах кримінального провадження № 0000578 від 11.12.2023 року за ч. 2 ст. 125 КК України визнаний винним, проте Вирок суду не набрав законної сили станом на 02.04.2024 рік.

Як зазначено самим підозрюваним ОСОБА_6 він офіційно не працює, осіб які б утримували його не має, не одружений, дітей не має, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, проте штраф не сплатив, також на нього раніше складалися адміністративні протоколи за ст.. 173-2 КУпАП, за домашнє насилля по відношенню до його матері.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, яке згідно до санкції ч. 2 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Також слідчим суддею враховується розуміння підозрюваним наслідків вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, та факт не оспорення ним вчинення відображеного за підозрою в межах кримінального провадження № 0000318 від 10.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Посилання сторони захисту щодо не доведення прокурором та слідчим заявлених ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливості перебування підозрюваного на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, а саме домашньому арешті, передбачає наявність можливості проживати за певною адресою підозрюваного, але як встановлено під час розгляду клопотання, осіб які б заявили намір про його утримання під час перебування на домашньому арешті стороною захисту не підтверджено, що виключає необхідність покладення такого обов`язку на осіб, які не надали такої згоди, а також виключає можливість забезпечення перебування підозрюваного на цілодобовому домашньому арешті своїх життєвих потреб (придбання їжі, ліків, тощо).

Крім того, як вбачається, останній є особою який не вперше вчиняє кримінальне правопорушення, та будучи раніше притягнутий до адміністративної відповідальності, проте висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став. В судове засідання на призначений час, підозрюваний не прибув, та його явка була забезпечена шляхом встановлення його місцезнаходження правоохоронними органами. Також враховується що свідками в межах даного клопотання є родичі та сусіди підозрюваного, а тому виключити ризик можливого його впливу на останній не можливо.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Посилання захисника на наявність у підозрюваного місця реєстрації, як місця за яким може знаходиться на домашньому арешту, як зазначено вище, жодним чином не обґрунтована, так як жодна особа не заявила про своє бажання взяти на себе зобов`язання щодо утримання підозрюваного під час його перебування на домашньому арешті.

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 121 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу розмір застави не визначати.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підозрюваного в межах кримінального провадження № 0000318 від 10.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 28 травня 2024 року, включно.

Не визначати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави.

У клопотанні сторони захисту відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1