УХВАЛА

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 308/7233/23

провадження № 51-1735ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року,

установив:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 04 травня 2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 . Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та угоду про визнання винуватості повернуто прокурору.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу суду першої інстанції, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.

У касаційній скарзі обвинувачений порушує питання про перегляд ухвали судді Закарпатського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року в касаційному порядку.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд доходить висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в касаційній скарзі порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Загальний порядок судового провадження на підставі угоди визначено ст. 474 КПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України якщо суд відмовляє у затвердженні угоди, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Згідно зі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з таких рішень: затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Крім того, у ст. 314 КПК України зазначено, які саме рішення прийняті судом під час підготовчого провадження у кримінальному провадженні підлягають оскарженню в апеляційному порядку. Зокрема, до таких рішень віднесено ухвалу про повернення обвинувального акта, або ухвалу про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Процедура перегляду судових рішень регламентована Розділом V КПК України та встановлює розумні обмеження щодо скарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Проте, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.

Положеннями ст. 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Врахувавши такі вимоги процесуального закону, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку і відмовив у відкритті провадження.

Крім того, колегія суду вважає, що вказана інформація в першому абзаці мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції, а саме: зазначення іншого номеру провадження та прізвища особи, а також роз`яснення у резолютивній частині ухвали місцевого суду про порядок оскарження рішення в частині повернення обвинувального акту, носить характер технічної помилки і не впливає на суть ухваленого рішення та може бути виправлена судом, який допустив помилку, у відповідності до ст. 379 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_7 у відкритті провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3