Справа №463/2685/23
Провадження №1-кс/463/2532/24
У Х В А Л А

про повернення клопотання

22 березня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого детектива Відділу детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_2 , погоджене В.о. прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000814 від 30.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

встановив:

22.03.2024 року старший детектив Відділу детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000814 від 30.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно прохальної частини поданого клопотання просить: вирішити питання про долю речових доказів, в порядку передбаченому ч. 9 ст. 100 КПК України.

Необхідність подачі такого клопотання обгрунтовує покликаючись на положення ст. 100 ч. 9 КПК України, зазначаючи при цьому, що кримінальне провадження № 0000814 постановою від 21.03.2024 року закрито, а вирішення питання про долю речових доказів у вказаному випадку належить до повноважень суду.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору виходячи з наступних підстав.

Згідно положень ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.171 КПК України, якими закріплено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи детектив за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотання про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, яке згідно положень ч.9 ст.100 КПК України повинно відповідати вимогам ст.171 КПК України щодо змісту та доказового обґрунтування.

Однак, в порушення вимог ст.171 КПК України детектив заявляючи вимогу вирішити питання про долю речових доказів в прохальній частині поданого клопотання переліку таких речових доказів не навів.

Крім того, детектив, покликаючись на положення ч.9 ст.100 КПК України, як підставу обгрунтованості поданого клопотання, зазначив про те, що кримінальне провадження № 0000814 від 30.09.2022 постановою від 21.03.2024 року закрито, однак копії вказаної постанови до матеріалів клопотання не долучив. А також, детективом не враховано того, що відповідно до положень п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Нормою ч.3 ст.172 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, клопотання підлягає поверненню прокурору, оскільки подане з порушенням вимог, передбачених ч.2 ст.171 КПК України .

Керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, -

постановив:

клопотання старшого детектива Відділу детективів із захисту економіки у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_2 , погоджене В.о. прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000814 від 30.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1