Справа № 159/6049/23
Провадження № 1-кп/159/160/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 липня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , який приймає участь в режимі відеоконференції,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які приймають участь в режимі відеконференції,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 26.07.2023 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого водієм у ТзОВ «Аква-Еко», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

в провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області на стадії судового розгляду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В ході судового розгляду стороною захисту, адвокатами обвинуваченого подано клопотання про призначення комплексної судово-автотехнічної експертизи дослідження механізму розвитку і обставин дорожньо-транспортної пригоди та комп`ютерно-технічну експертизу відео-звукозапису.

На вирішення судових експертиз просять поставити наступні питанні :

1)Провести розкадровку відеозапису з назвою «1_02_Н_05», з якого вбачаються обставини та механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.07.2023 року близько 12:00 год. в с. Дубове, Ковельського району Волинської області.

2)У які періоди часу (із зазначенням кадрів) ОСОБА_9 з`являється на відеозаписі?

3)Чи спостерігається рух ОСОБА_9 на відеозаписі за наступних обставин: проїзною частиною дороги за межами парапету, що відділяє проїзну частину дороги від газону, назустріч потоку транспортних засобів з правої сторони в напрямку Ковель-Ратне?

4)Скільки кадрів змінилося (який час минув) в період проїзду ОСОБА_9 вздовж двох секцій парапету, що відділяє проїзну частину дороги від газону (згідно відеозапису)?

5)Скільки кадрів змінилося (який час минув) з моменту, коли ОСОБА_9 останній раз з`являється в кадрі відеозапису і до моменту появи в кадрі відеозапису транспортного засобу марки МАN моделі 8.163 р.н. НОМЕР_1 ?

6)Скільки кадрів змінилося (який час минув) з моменту, коли в кадрі відеозапису з`являється транспортний засіб марки МАN моделі 8.163 р.н. НОМЕР_1 і до моменту, коли в кадрі відеозапису з`являється транспортний засіб марки Богдан DF40 р.н. НОМЕР_2 ?

7)Скільки кадрів змінилося (який час минув) з моменту першої появи в кадрі відеозапису транспортного засобу марки Богдан DF40 р.н. НОМЕР_2 і до другої появи вказаного транспортного засобу в кадрі відеозапису (з-за парасольки з написом «Львівська пивоварня»)?

8)Чи спостерігається в кадрі відеозапису момент відкидання тіла ОСОБА_9 та який це кадр?

9)Зважаючи на сліди юзу, позначені на схемі до огляду місця події під №1, та продовження слідів під №7, зміщення в лівий бік транспортного засобу марки Богдан DF40 р.н. НОМЕР_2 , між вказаними слідами №1 та №7, а також на появу вказаного транспортного засобу у кадрі відеозапису в стані бокового заносу (початок перекидання), яку швидкість погасив транспортний засіб марки Богдан DF40 р.н. НОМЕР_2 , з моменту початку зменшення швидкості перед пішохідним переходом і до моменту появи на відеозаписі в стані бокового заносу?

10)Зважаючи на відповіді на питання №6 та №9, який проміжок часу міг бути при проїзді кожного з автомобілів на початку пішохідного переходу?

В обґрунтування зазначеного клопотання вказувалось, що в межах вказаного кримінального провадження було проведено судово інженерно-транспортну експертизу, за результатами якої складено висновок експерта №СЕ-19/103-23/8759-ІТ від 28.08.2023 року.

Згідно вказаного висновку експерта, у заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля Богдан DF40 р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 мав технічну можливість дати дорогу пішоходу ОСОБА_9 з моменту виникнення небезпеки для руху, при дотриманні Правил дорожнього руху України.

Таких висновків судовий експерт дійшов, вирахувавши, що відстань між автомобілем та лінією руху пішохода в момент виникнення небезпеки для руху (84,8 м) є більшою, ніж зупиночний шлях автомобіля Богдан DF40 р.н. НОМЕР_2 (37 м).

При цьому, для вирахування відстані між автомобілем та лінією руху пішохода в момент виникнення небезпеки для руху експертом було взято інформацію про відстань, яку пройшов пішохід по проїзній частині до місця наїзду з протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 від 27.07.2023 року, згідно якого наїзд на пішохода відбувся за 5,6 м від правого краю дороги (бордюрного каменя) на горизонтальній розмітці 1.16.1.

З вказаного вбачається, що в ході слідчого експерименту місце наїзду було визначено зі слів ОСОБА_10 .

Разом з тим, під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказала, що не бачила самого удару, оскільки відвернулась на 4-5 с що суперечить показанням, які були наданні останньою під час слідчого експерименту.

В той же час під час дослідження у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 сторона захисту звернула увагу, що місце наїзду було визначене не ОСОБА_10 , а слідчим шляхом вимірювання шести відрізків.

Вказане свідчить про те, що встановлене в ході слідчого експерименту місце наїзду вантажівки на ОСОБА_9 не є об`єктивно встановленим, а надуманим.

Експерту було також надано як вихідні дані інформацію про місце початку руху ОСОБА_9 з показів свідка ОСОБА_10 , згідно з якими вона, перебуваючи за декілька метрів від нерегульованого пішохідного переходу, що поблизу відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке за адресою АДРЕСА_3 , чітко бачила, як перед дорожньою розміткою пішохідний перехід стоїть неповнолітня односельчанка ОСОБА_11 , яка тримала в руках праворуч від себе велосипед, на кермі якого були якісь пакети, та напевно хотіла перейти дорогу.

Таким чином, експерт виходив з того, що малолітня ОСОБА_9 розпочала переходити дорогу від початку розмітки пішохідного переходу, тримаючи велосипед в руках.

Разом з тим, задані експерту вихідні дані щодо місця наїзду та місця початку руху ОСОБА_9 є сумнівними, не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Так, як вбачається з протоколу огляду місця події від 26.07.2023 року, схеми та фототаблиці до такого протоколу, справа від смуги руху наявна частина дороги відділена лінією №1.1, ширина якої перед острівцем безпеки становить 3.0 м, в районі об`єкта №1 -1.8 м, а біля початку розмітки 1.14.2 - 1.5 м. При цьому, тротуар відділений від проїзної частини (в тому числі від частини дороги відділеної лінією №1.1.) парапетом.

З отриманого стороною обвинувачення в ході досудового розслідування відеозапису з камер спостереження, на якому зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що у верхній частині видно частину тротуару, газон та парапет, які відділяють тротуар від дороги, а також частину дороги за парапетом (смуга у напрямку смт. Ратне).

Також з відеозапису видно наступне:

11:05:06 - 11:05:36 - ОСОБА_9 виходить з магазину, сідає на велосипед та їде в сторону пішохідного переходу;

11:05:53 - 11:05:54 - ОСОБА_9 з`являється у верхній частині кадру, де минає тротуар та рухається до проїзної частини:

11:06:01 - 11:06:05 - ОСОБА_9 з`являється у верхній частині кадру, де їде на велосипеді за парапетом, тобто на частині дороги, відділеній лінією №1.1.

11:06:13 - 11:06:15 - проїжджає транспортний засіб марки МАН моделі 8.163 р.н. НОМЕР_1 ;

11:06:17 - 11:06:19 - проїжджає юзом транспортний засіб марки Богдан БР40 р.н. НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_9 рухалась не по тротуару, а по частині смуги дорожнього руху на велосипеді (назустріч транспортним засобам), що об`єктивно підтверджене відеозаписом та суперечить показанням ключового свідка сторони обвинувачення ( ОСОБА_12 ).

При цьому, слід зазначити, що парапет, який розділяє тротуар з газоном та проїзну частину є суцільним та завершується лише перед пішохідним переходом, а відтак ОСОБА_9 не могла повернутись до тротуару.

Окрім цього, слід зазначити, що з зазначеного вище відеозапису вбачається, що перед транспортним засобом марки Богдан DF40 р.н. НОМЕР_2 , рухався транспортний засіб марки МАН моделі 8.163 р.н. НОМЕР_1 .

Вказані транспортні засоби з`являються у кадрі відеозапису з проміжком в часі приблизно 4 с. Крім того, автомобіль марки Богдан перебував в стані гальмування та юзу, він об`єктивно вже погасив частину своєї швидкості, а отже при перетині пішохідного переходу часовий проміжок між вказаними транспортними засобами був меншим.

Таким чином, ОСОБА_9 не могла вийти на пішохідний перехід раніше, ніж проїхав транспортний засіб марки МАN моделі 8.163 р.н. НОМЕР_1 . Остання могла вийти на пішохідний перехід та перебувати на ньому в межах не більше 4 с.

Відтак, вирахуваний у висновку експерта час руху пішохода по проїзній частині до наїзду (Тп - 6,1 с) є технічно неспроможним.

Отже, описані вище обставини свідчать про те, що стороною обвинувачення було неправильно встановлено обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема:

-місце наїзду вантажівки на ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердила, що не бачила місця наїзду, а відтак очевидним є те, що вказане нею під час слідчого експерименту місце наїзду є надуманим.

- відстань, яку проїхав/пройшов пішохід по проїзній частині до місця наїзду.

Так, як зазначалось вище, таку відстань вираховували від правого краю дороги (бордюрного каменю), виходячи з того, що ОСОБА_9 рухалась по тротуару.

Однак, оскільки остання рухалась по частині смуги дорожнього руху, ширина якої становить 1,5 м, відстань, яку проїхала/пройшла ОСОБА_9 по проїзній частині є меншою, ніж 5,6 м.

- оскільки ОСОБА_9 рухалась на велосипеді, швидкість руху останньої є значно більшою, ніж встановлена слідчим швидкість руху малолітнього пішохода.

- ОСОБА_9 могла перебувати на проїзній частині дороги до 4 с.

З огляду на вказане, висновок експерта щодо невідповідності дій водія ОСОБА_4 . ПДР, технічної спроможності уникнути наїзду грунтується на невірно заданих вихідних даних щодо моменту виникнення небезпеки для руху.

Таким чином, станом на даний час з метою об`єктивного встановлення усіх обставин кримінального провадження виникла необхідність у призначенні у даному кримінальному провадженні комплексної судово-автотехнічної експертизи дослідження механізму розвитку та обставин ДТП та комп`ютерно-технічної експертизи відео-, звукозапису.

Проведення зазначеної експертизи дозволить з`ясувати, коли на відеозаписі видно ОСОБА_9 , протягом якого часу остання їде на велосипеді від магазину «Сова» до моменту наїзду, який час пройшов з моменту, коли ОСОБА_9 останній раз з`являється в кадрі відеозапису (рухаючись назустріч автомобілям марок МАN і Богдан) до моменту наїзду, з яким проміжком в часі між собою рухались транспортні засоби марки МАN моделі 8.163 р.н. НОМЕР_1 і марки Богдан DF40 р.н. НОМЕР_2 .

Вказане, у свою чергу, дозволить з`ясувати проміжок часу, коли ОСОБА_9 могла вийти на проїжджу частину, та відповідно момент виникнення небезпеки для руху для ОСОБА_4 .

На виконання зазначеної експертизи слід надати наступні вихідні дані:

-о 11:05:06 - 11:05:36 відеозапису з магазину «Сова» ОСОБА_9 виходить з магазину, сідає на велосипед та їде в сторону пішохідного переходу. ОСОБА_9 одягнена у рожеву футболку в темну та білу полоски, чорні шорти та рожеві шльопанці. Остання тримає в руках пакет голубого кольору з продуктами всередині.

Сторона обвинувачення в задоволенні клопотання просила відмовити, як необгрунтоване, оскільки відеозаписи з камер відеоспостереження є не безперервними, з них не можна зробити висновок саме як пересувалась потерпіла до місця знаходження пішохідного переходу, а саме швидко чи повільно.

Крім того, представник потерпілої зазначив, що місце наїзду на пішохода визначено об`єктивно, а саме оглядом місця пригоди та висновком експерта без врахування показань свідка ОСОБА_10 ,а слід гальмування який розміщено безпосередньо перед пішохідним переходом свідчить про неуважність водія транспортного засобу.

Таку позицію прокурора підтримала потерпіла та її представник.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши письмові докази по справі приходить до такого висновку.

Відповідно статті 332 КПК України суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд вправі незалежно від наявності клопотання сторін кримінального провадження доручити проведення експертизи у таких випадках , якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Частиною першою ст.242 КПК України визначено, що експертиза проводиться, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

З поданого клопотання слідує, що сторона захисту ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_10 , які вона надала в ході судового розгляду, та вказала, що не бачила самого удару оскільки відвернулась на 4-5 секунди і ці показання суперечать її показанням даним під час слідчого експерименту Разом з тим, місце наїзду було визначено не свідком ОСОБА_10 , а слідчим шляхом вимірювання шести відрізків, що є необ`єктивним, а надуманим.

Підсумовуючи викладені в клопотанні захисників обставини слід констатувати, що вони зводяться до незгоди з наданими доказами та фактичними обставинами по справі, а саме:

- того що водій автомобіля ОСОБА_4 мав технічну можливість надати дорогу пішоходу ОСОБА_9 , з моменту виникнення небезпеки для руху при дотриманні Правил дорожнього руху;

- того, що місце наїзду на пішохода було визначено в ході слідчого експерименту з показань свідка ОСОБА_10 , яка в ході судового розгляду показала, що не бачила самого удару, оскільки відвернулась на 4-5 секунд і це суперечить її показанням наданими в ході слідчого експерименту за її участю.

Зауважують також, що при дослідженні відеозапису слідчого експерименту за участю даного свідка місце наїзду на пішохода було визначено слідчим шляхом вимірюванням шести відрізів, тобто місце наїзду не є об`єктивним.

-того, що експерту для дослідження надані сумнівні дані щодо місця наїзду та місця початку руху потерпілої;

- того, що потерпіла ОСОБА_13 рухалась не по тротуару, а по частині смуги зустрічного руху на велосипеді назустріч транспортному засобу і це суперечить показанням свідка ОСОБА_10 ;

- того, що автомобіль марки «Богдан» перед наїздом на пішохода перебував в стані гальмування та юзу, а тому об`єктивно погасив свою швидкість ;

- того, що потерпіла могла вийти на пішохідний перехід та перебувати на ньому в межах не більше 4 секунд до наїзду на неї автомобілем.

З огляду на викладене, висновок експерта щодо невідповідності дій водія ОСОБА_4 . Правилам дорожнього руху та спроможності його уникнути наїзду ґрунтується на невірно заданих вихідних даних щодо виникнення небезпеки для руху на що наголошує сторона захисту.

Відмовляючи в задоволенні клопотання захисників обвинуваченого суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо призначення судової експертизи за безпідставністю.

Аналогічну позицію прокурора підтримали представник потерпілої та потерпіла.

В ході дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено місце наїзду на пішохода (протокол огляду місця ДТП від 26.07.2023 року, висновок судової транспортно-трасологічної експертизи від 22.08.2023).

Як вбачається з висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 28.08.2023 року, судовим експертом визначено як повинен був діяти обвинувачений у відповідності до Правил дорожнього руху та чи мав технічну можливість дати дорогу пішоходу.

На вирішення експерта були поставленні відповідні питання та надані вихідні дані, які сторонами кримінального провадження не оспорюються, окрім показань свідка ОСОБА_10 , які не відповідають її показанням даним в ході судового розгляду на що звертає увагу сторона захисту.

Так, експертом взято до уваги показання вказаного свідка, проте, що вона бачила як перед дорожньою розміткою пішохідний перехід стоїть неповнолітня односельчанка, яка тримала в руках праворуч велосипед та напевно хотіла перейти дорогу. Тоді ж вона відвернулась на декілька секунд і не бачила де стояла в цей момент потерпіла, а в подальшому побачила як вантажний автомобіль білого кольору, перебуваючи на зустрічній смузі збиває ОСОБА_9 , після чого перекидається та зупиняється. Від моменту коли вона перестала дивитись на ОСОБА_14 і до моменту, як автомобіль її збиває пройшло буквально 2-3 секунди.

В ході слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , було встановлено, що автомобіль марки «Богдан» під керуванням обвинуваченого рухався по правій смузі руху в напрямку смт.Ратне за 0,5 м від осьової лінії розмітки. Наїзд на пішохода відбувся за 5,6 м від правого краю дороги (бордюрного каміння) на горизонтальній дорожній розмітці 1.16.1 та за 1.1 м. від початку розмітки нерегульованого пішохідного переходу в зоні дії інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.38.1 та 5.38.2. Швидкість руху малолітнього пішохода становила 0.92 м/с (згідно табличних даних).

Було також встановлено, що видимість малолітнього пішохода із велосипедом в руках із робочого місця водія по краю нерегульованого пішохідного переходу становила 83.4 м.

В ході судового розгляду свідок ОСОБА_10 показала, що не бачила самого наїзду на пішохода, оскільки відвернулась на 4-5 секунд.

Аналізуючи вказані показання свідка в ході досудового розслідування та в судовому засіданні, слід прийти до висновку, що вони не є кардинально суперечливими та в жодному разі не можуть свідчити про невірність проведеної інженерно-транспортної експертизи, оскільки вона проведена не тільки з врахуванням показань свідка на досудовому розслідуванні, а і на підставі інших об`єктивних вихідних даних які були подані експерту стороною обвинувачення.

Показання свідка ОСОБА_10 через порівняно тривалий час після скоєння ДТП з фізіологічних причин можуть не співпадати в повній мірі з показаннями, які вона давала безпосередньо після ДТП на що остання наголошувала в судовому засіданні.

Такі розбіжності в показаннях свідка не є підставою для призначення заявленої експертизи, а підлягають оцінці судом при ухваленні відповідного рішення по справі.

Твердження сторони захисту на ту обставину, що місце наїзду на пішохода було визначено зі слів свідка ОСОБА_10 є неспроможними, оскільки експертом взято до уваги при визначенні місця наїзду об`єктивні дані, які зафіксовані в протоколі огляду місця події.

Не є підставою для призначення експертизи і твердження сторони захисту, що потерпіла рухалась по частині смуги дорожнього руху на велосипеді назустріч транспортним засобом, а не по тротуару, оскільки в такому випадку водій автомобіля який скоїв наїзд на потерпілу мав би її бачити ще на більшій, як встановлено в ході слідчого експерименту віддалі .

Дана обставина на переконання суду не має суттєвого значення, оскільки наїзд на потерпілу був скоєний в зони дії пішохідного переходу, а не на смузі руху автомобіля яким керував ОСОБА_4 .

Щодо проведення експертизи по роздруківках кадрів відеозапису з камер відеоспостереження та з`ясування питання чи спостерігається в кадрі запису момент відкидання тіла ОСОБА_13 то слід зазначити що відеозапис був предметом дослідження в ході судового розгляду, а тому в проведенні такої експертизи підстав не має.

Не має суттєвого значення для з`ясування фактичних обставин по справі і можливе зменшення швидкості автомобіля на що наголошує сторона захисту під час юзу та бокового заносу (початок перекидання) автомобіля, оскільки слід бічного юзу коліс автомобіля виявлено в безпосередньої близькості до острівця безпеки та місця наїзду на пішохода.

Аналізуючи наведене суд приходить до однозначного висновку, що підстав для проведення комплексної судово-автотехнічної експертизи дослідження механізму розвитку та обставин дорожньо-транспортної пригоди та комп`ютерно-технічної експертизи відео-звукозапису не вбачає, а тому в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити за безпідставністю, а оцінка доказів на предмет та достовірності належить до компетенції суду.

Керуючись ст.ст.332, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про призначення комплексної судово-автотехнічної експертизи дослідження механізму розвитку та обставин дорожньо-транспортної пригоди та комп`ютерно-технічну експертизу відео-звукозапису -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1