справа № 619/2097/24
провадження № 1-кс/619/428/24
УХВАЛА

іменем України

10 квітня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

особи, майно якої вилучено ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000048від 27 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000048 від 27 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що співробітниками ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова 46, організовано схему розтрати майна, а саме: лікарських препаратів, придбаних за кошти державного бюджету для лікування пацієнтів за профілем.

Згідно отриманої інформації, співробітниками Державної установи здійснюється пошук зацікавлених осіб серед колишніх пацієнтів та близьких знайомих для продажу за готівку лікарських засобів, термін придатності яких спливає, лікарського препарату «Окревус» з діючою речовиною Окрелізумаб. До незаконного збуту лікарського препарату причетні деякі співробітники ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в тому числі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

28 березня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 25.03.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за вищевказаною адресою.

В ході обшуку виявлено та вилучено: грошові купюри, які поміщено в сейф-пакетів; - ноутбук «Lenovo» серійний номер S/N: PF3HW4BV, а також зарядний пристрій до нього з таким серійним номером: 8SSA10M42760C2TYJ1CL0P38, які було поміщено до сейф-пакету PSP 3155636.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 29 березня 2024 року вищеперелічені грошові кошти та предмети визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000048 від 27.11.2023.

Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України вилучене в ході обшуку 28.03.2024 є тимчасово вилученим майном.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, збереження речових доказів необхідне для проведення слідчих дій, а саме: повторного детального огляду предметів, проведення відповідних експертних досліджень, з метою встановлення осіб, які можуть мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз, також за результатами проведення подальших слідчих дій може виникнути потреба в проведенні інших експертиз, проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Оскільки вище вказане майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведеннясудових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_7 та особа, майно якої вилучили ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на іноземну валюту, просили вилучені вісімдесят одну тисячу шістсот доларів США та одинадцять тисяч триста сімдесят євро повернути власнику, оскільки вказані кошти не мають ніякого значення в даному кримінальному провадженні і взагалі не можуть бути речовим доказом, в розумінні ст. 98 КПК України. Не заперечували про накладення арешту нагрошові кошти гривні та ноутбук «Lenovo» на час проведення досудового розслідування. Крім того адвокат звернув увагу також на те, що відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасового вилученого майнапід час обшуку повинно було подано протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Однак обшук було проведено та вилучено майно 28.03.2024 року, а справа до суду надійшла 05.04.2024 року, тобто прокурор пропустив строк для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, а тому майно підлягало негайному поверненню особі.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як убачається з матеріалів провадження та як було встановлено слідчим суддею, майно, на яке просить накласти арешт прокурор, було вилучене 28 березня 2024 року під час обшуку.

Дане клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду через кур`єрсько - поштовий сервіс 29 березня 2024 року, тобто у визначений ч. 5 ст. 171 КПК України строк, на адресу суду надійшло 05 квітня 2024 року, тобто у строки передбачені КПК України.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області під процесуальним керівництвом Дергачівської окружної прокуратури Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 27.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідуваннявстановлено, що групою осіб, які в умовах воєнного стану, який введено во всій території України, організовано схему розтрати майна, закупка якого здійснювалась за рахунок державного бюджету України.

Під час досудового розслідування процесуальним керівником надано доручення співробітникам УСБУ в Харківській області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України, щодо встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

За результатами виконаного доручення в рамках кримінального провадження № 0000048 від 27 листопада 2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України за фактом привласнення бюджетних коштів, вчиненого в умовах військового стану шляхом збуту лікарських препаратів, які закуповуються за рахунок державного бюджету України встановлено, що співробітниками Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України» м. Харків організовану схему привласнення та розтрати майна - лікарських препаратів, придбаних за кошти державного бюджету для лікування пацієнтів за профілем. Співробітники Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснюють збут лікарського препарату «Окревус» з діючою речовиною Окрелізумаб.

Також, співробітники УСБУ в Харківській області зазначають, що до незаконного збуту лікарського препарату причетні деякі співробітники ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в тому числі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана особа здійснює фактичну передачу покупцям лікарських препаратів та отримує від них грошові кошти, які в подальшому розподіляються між усіма учасниками схеми. Також зазначається, що згідно Наказу МОЗ України № 2554 "Про проведення клінічних випробувань лікарських засобів та затвердження суттєвих поправок" один із співробітників Державної установи є відповідальною особою за проведення клінічного випробування у державній установі «Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України».

28 березня 2024 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 25 березня 2024 року, проведено обшук в будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,де на даний час проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході обшуку виявлено та вилучено грошові кошти та предмети:

- двісті десять тисяч гривень купюрами номіналом по одній тисячі гривень, поміщені до сейф-пакету PSP 2405486;

- дев`яносто дев`ять тисяч гривень купюрами номіналом по одній тисячі гривень, поміщені до сейф-пакету PSP 2405485;

- дві тисячі чотириста гривень купюрами номіналом двісті гривень (сім купюр) та сто гривень (десять купюр), поміщені до сейф-пакету INZ 1090115;

- сто вісімдесят тисяч гривень такими купюрами: одна купюра номіналом одна тисяча гривень, всі інші по п`ятсот гривень, які було поміщено до сейф-пакету PSP 2405476;

- вісімдесят одну тисячу шістсот доларів США, такими купюрами: вісімдесят одна тисяча п`ятсот доларів США купюрами по сто доларів та сто доларів двома купюрами по 50 доларів, поміщену до сейф-пакету PSP 2405477;

- одинадцять тисяч триста сімдесят євро, такими купюрами: одна тисяча євро купюрами по сто євро, дев`ять тисяч сімсот євро купюрами по п`ятдесят євро, п`ятсот вісімдесят євро купюрами по двадцять євро, дев`яносто євро купюрами по десять євро, поміщені до сейф-пакету PSP 2405478;

- ноутбук «Lenovo» серійний номер S/N: PF3HW4BV та зарядний пристрій до нього з таким серійним номером: 8SSA10M42760C2TYJ1CL0P38, поміщені до сейф-пакету PSP 3155636.

Згідно зі ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей і грошей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під часобшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 29 березня 2024 року вищеперелічені грошові кошти та ноутбук «Lenovo» визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000048 від 27.11.2023.

Прокурор в суді зазначав, що під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій ОСОБА_5 10.02.2024 року передав особі лікарські препарати, за що отримав 76 000 грн 00 коп. Місцезнаходження частини вказаних грошових коштів до теперішнього часу не встановлена, декілька купюр вилучено при обшуку квартири, а тому необхідно провести детальний огляд вилучених в ході обшуку грошових коштів, ноутбука ««Lenovo», а також призначити та провести усі необхідні судово-експертні дослідження, для виявлення слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а це потребує спеціального дослідження з використанням спеціальних знань та навичок, а також використанням спеціального обладнання, які використовуються виключно при проведенні судових експертиз. Також зазначав, що продаж лікарського препарату «Окревус» за готівку здійснювався неодноразово, тому просив накласти арешт на вищевказане майно, оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вищевказані вилучені в ході обушку 28 березня 2024 року грошові кошти, які могли бути конвертовані у валюту, ноутбук, можуть містити інформацію та відомості, які можуть бути використані, як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також, накладення арешту на майно дасть змогу запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечить збереження речових доказів, призначенню та проведенню відповідних судових експертиз.

Пояснення прокурора підтверджуються відомостями протоколів за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій (арк. справи 86-90), які було надано прокурором в судовому засіданні. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначає забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз, проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Ці відомості, поза розумним сумнівом, свідчать про обґрунтованість доводів прокурора, які наведені в його клопотання про арешт майна.

Отже, у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що ноутбук, вилучений під час обшуку міг слугувати засобом, з використанням якого могло вчинятись кримінальне правопорушення, пов`язане з привласненням та розтратою майна - лікарських препаратів, придбаних за кошти державного бюджету для лікування пацієнтів, грошові кошти могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Тобто вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені під час обшуку предмети можуть бути використанні як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, а саме: привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, в умовах воєнного або надзвичайного стану, тобто вилучені грошові кошти можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням, а дійсні джерела його походження є предметом доказування, згідно ст. 91 КПК України, виходячи з обраної кваліфікації дій.

Щодо твердження ОСОБА_5 та його представника, що вилучені грошові кошти це були його власні кошти, слідчий суддя зазначає, що ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом з цим, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи, що зазначене у клопотанні майно, а саме: - двісті десять тисяч гривень купюрами номіналом по одній тисячі гривень; - дев`яносто дев`ять тисяч гривень купюрами номіналом по одній тисячі гривень; - дві тисячі чотириста гривень купюрами номіналом двісті гривень (сім купюр) та сто гривень (десять купюр); - сто вісімдесят тисяч гривень такими купюрами: одна купюра номіналом одна тисяча гривень, всі інші по п`ятсот гривень; - вісімдесят одну тисячу шістсот доларів США, такими купюрами: вісімдесят одна тисяча п`ятсот доларів США купюрами по сто доларів та сто доларів двома купюрами по 50 доларів; - ноутбук «Lenovo» серійний номер S/N: PF3HW4BV та зарядний пристрій до нього з таким серійним номером: 8SSA10M42760C2TYJ1CL0P38 постановою слідчого були визнані речовими доказом у кримінальному провадженні, вказане вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Отже, з метою запобігання приховання знищення чи спотворення даних речей, є доцільним накласти арешт на вказане майно. Невжиття накладення арешту може призвести до приховання, знищення або спотворення речових доказів, що унеможливить встановлення істини по справі.

Що стосується інших вилучених грошових коштів, одинадцяти тисяч триста сімдесят євро, то слідчим та прокурором не доведено, що ці грошові кошти мають відношення до вказаного кримінального правопорушення.

Так, адвокатом ОСОБА_7 та особою, майно якої вилучено ОСОБА_5 в судове засідання надано копії платіжних документів Hayment Information to: НОМЕР_1 , із яких вбачається, що 07.10.2022 року ОСОБА_8 отримала 10020,00 EUR.

ОСОБА_5 суду пояснив походження вказаної суми грошових коштів, що в 2022 році його сім`я вимушена були виїхати до Європи у зв`язку з окупацією території, де вони проживали. Його дружина ОСОБА_9 в той час працювала в міжнародній фірмі, тому його родині була сплачена допомога в розмірі 10020,00 EU, які і були вилучені працівниками поліції під час обшуку. Дана обставина не спростовується протоколом обшуку. А тому, в цій частині клопотання прокурора про арешт одинадцяти тисяч триста сімдесят євро слід відмовити, повернувши їх ОСОБА_5 , який є чоловіком ОСОБА_9 .

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя також враховує, що цей захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим. Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 167-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000048від 27 листопада 2023 року на тимчасово вилучене майно 28 березня 2024 року в ході обшуку в будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме нагрошові кошти та предмети:

1) двісті десять тисяч гривень купюрами номіналом по одній тисячі гривень, які було поміщено до сейф-пакету PSP 2405486, серії та номери купюр: - БН 4936293, АЗ 4238526, БК 8754230, БН 9671224, БМ 1913416, АУ 1798634, АД 5570906, АУ 1798633, АС 7042538, АУ 1798755, АС 7042537, БН 9671223, АС 7042536, БН 9671222, АС 7042535, ЕД 8996089, АС 7042534, АБ 0072063, АТ 7642123, БЛ 3773199, БН 1800722, БН 8414490, БН 8414491, БН 8414492, БН 8414493, АУ 9191301, АЕ 6987077, ЕД 8357126, БА 9532631, БН 8474815 (додаток № 1 до протоколу обшуку);

- БК 4384135, АП 2115668, АУ 1911491, БЛ 3488891, ЕА 7158356, БП 9177326, АЕ 0987736, БК 7858942, АЕ 9775971, АУ 1707252, ЯБ 7959347, АУ 1707253, БК 1543392, БН 2113266, АУ 8126477, АУ 6073497, БЛ 5283988, ЕБ 9138181, БН 8414494, АИ 2466411, ЕГ 1518935, АГ 5510006, АИ 8449834, АН 2407001, АА 1430408, АА 8733250, ЕА 1857736, ЯБ 1183189, ЯБ 1183116, АИ 0779746 (додаток № 2 до протоколу обшуку);

- БН 2230568, БН 9595334, ЯБ 6175846, БЛ 1040106, ЕБ 7240764, БП 1453635, ЕВ 2544770, ЯБ 8283956, АИ 6679852, АУ 7985911, ЕБ 7214158, ЕБ 30459784, АИ 2461017, АА 4902476, АА 2666624, АУ 7840772, БЛ 9066959, ЕБ 2449998, ЕА 8492277, АУ 1908528, БМ 2716006, БР 8642048, АА 0369948, ЕВ 2557442, АВ 8732296, АЗ 4513173, ЕБ 1847649, АГ 8680661, БМ 7343591, АГ 6380044 (додаток № 3 до протоколу обшуку);

- ЕВ 3890746, АГ 2594744, АЕ 2026193, БК 3661332, АЗ 1035655, ЕВ 1058267, БК 2942532, БК 7823180, БМ 3566698, БК 7823182, БМ 3566701, БК 1895997, БП 5282111, БЛ 1824796, АД 4553321, АБ 9142857, АУ 2993998, БН 6900127, ЯБ 8944118, БА 2893587, ВС 6244857, БК 7823179, АЕ 8425416, АИ 7240111, БН 5612733, БК 3265874, АУ 7360061, БМ 0287659, ВС 6244852, ВС 6244853 (додаток № 4 до протоколу обшуку);

- БР 0594637, АУ 9825472, БП 1791824, БР 1410690, БМ 0956820, АР 9720708, ЕГ 0345996, АР 9720707, БЛ 2184591, АР 9720706, ЯБ 4529348, АР 9720705, АУ 2969862, АУ 1798635, АЕ 2824554, ЯБ 7039707, АЄ 6944712, БЛ 6136435, АВ 0673837, АГ 4560624, БП 1791823, БК 4384729, БК 4384730, БК 4284606, БЛ 5557564, БЛ 5557562, БЛ 2645047, БН 3428656, БП 7529501, БП 7529660 (додаток № 5 до протоколу обшуку);

- БЛ 3319732, БК 8880333, БР 4502454, БК 8880470, АЄ 8933854, БК 8880471, БР 3310836, БК 8880472, ЕГ 5527144, БК 8880473, БК 8407319, БК 8880474, АБ 9614971, БК 8880329, БЛ 9690058, БК 8880330, АУ 4090769, БК 8880331, ЕВ 5040392, БК 8880332, БК 8880342, БК 8880343, БК 8880334, БК 8880335, БК 8880336, БК 8880337, БК 8880338, БК 8880339, БК 8880340, БК 8880341 (додаток № 6 до протоколу обшуку);

- БП 8339463, БП 9108860, АЖ 9784956, ЕА 7180238, БН 6339280, АВ 9050048, ВС 6244854, ЕГ 6148177, ВС 6244855, ЕА 9861253, БК 0394529, АГ 6503603, ЕГ 8903058, АГ 0867612, ЕГ 8903057, АВ 5977300, БР 0782461, БА 5699149, АГ 5448820, АН 9159519, БН 6779406, БА 1839262, БЛ 5283977, БЛ 5283975, БЛ 5283976, БЛ 5283993, БЛ 5283994, БЛ 5283991, БЛ 5283992, БМ 5948698 (додаток № 7 до протоколу обшуку);

2) дев`яносто дев`ять тисяч гривень купюрами номіналом по одній тисячі гривень, які було поміщено до сейф-пакету PSP 2405485, серії та номери купюр: - АС 7793977, АЛ 5970895, БЛ 3852080, АЛ 5970896, ЕА 5905889, АК 3966734, АЛ 5970888, АК 3966733, АЛ 5970889, АК 3966732, АЛ 5970890, АК 3966731, АЛ 5970891, АК 3966730, АЛ 5970892, БЛ 7457663, АЛ 5970893, АП 5900079, АЛ 5970894, АИ 0759220, АЕ 1614130, БР 0508376, БП 5196064, ВТ 0747427, АС 4238441, АР 4748649, АР 4748647, АР 4748648, АР 4748645, АР 4748644 (додаток № 8 до протоколу обшуку);

- АП 4748646, АУ 7945854, АА 8724325, АР 6202769, ЕД 1493975, ВТ 4491403, ЕА 2507058, АК 3292995, ЕА 2507057, БР 2601596, БК 1090048, БЛ 0376089, АЖ 5959845, АГ 9770488, АА 1770497, ЯБ 8563780, ЕА 8721374, АТ 2238948, ГП 1564338, ЕВ 7024763, АГ 8848108, ЯБ 6517162, АУ 5713397, АУ 8543307, ГП 6871595, ГП 6871596, ВТ 0747428, ВТ 0747429, ВТ 0747430, ВТ 0747432 (додаток № 9 до протоколу обшуку);

- ВТ 0747431, АК 3966736, ВТ 4491404, АК 3966735, ГК 1327673, БР 8274210, ГК 1327672, БР 8705795, ГК 1327671, АС 0365337, ГК 1327670, АБ 7390555, ГК 1327669, БЛ 1765431, ГК 1327668, ГР 8186574, ГК 1327677, АУ 8948584, АК 3966737, ГК 1327676, ГК 1327675, ГК 1327674, АЛ 5970897, АЛ 5970898, АЛ 5970899, АЛ 5970900, АЛ 5970901, АЛ 5970903, БП 2806539, АС 7065365 (додаток № 10 до протоколу обшуку); - ЕГ 3435538, АТ 7267794, АТ 6450270, ГР 3122036, БЛ 6909124, АП 2128882, БМ 8513371, АУ 3087218, БЛ 6538172 (додаток № 11 до протоколу обшуку);

3) дві тисячі чотириста гривень купюрами номіналом двісті гривень (сім купюр) та сто гривень (десять купюр), які було поміщено до сейф-пакету INZ 1090115, серії та номери купюр: - купюри по двісті гривень (сім купюр) - ЗГ 1582658, ЕБ 9226884, ДЕ 0406201, ЕА 5740853, ДГ 9559666, ДБ 7514765, АМ 0945725; - купюри по сто гривень (десять купюр) - ЕЕ 6783713, ЕЕ 3612215, ЕИ 1874807, ЕЕ 3612216, ЕИ 1874808, ЕЕ 3612217, ЕЕ 7465172, ЕЕ 3612218, ЕЕ 3612214, ЕЕ 3612219 (додаток № 12 до протоколу обшуку);

4) сто вісімдесят тисяч гривень такими купюрами: одна купюра номіналом одна тисяча гривень, всі інші по п`ятсот гривень, які було поміщено до сейф-пакету PSP 2405476, серії та номери купюр: - ЕИ 4202452, ВД 9000811, ЗА 2285443, ЕА 6594828, ЗВ 5770047, ХВ 9189325, ЕЄ 3519461, ЄА 9800817, ХИ 4584062, ХЖ 4183641, ЕЗ 2733428, ЕЖ 5648087, АИ 2341459, АЗ 2950789, ХД 6989714, БВ 9107781, ЄЄ 2181221, ЄЕ 1882366, ГВ 2661258, ЗБ 6391393, АЕ 3506504, АБ 6605890, ЄЖ 1972173, АП 8924312, ЗВ 1992142, ЄГ 6146471, ЄД 1572303, ЦА 8734610, АН 5405347, ЕА 7009221 (додаток № 13 до протоколу обшуку);

- АЛ 0839838, ГК 7014631, ЄЕ 3416928, ГК 3790892, ВС 3589542, ЄГ 5924606, ХЄ 7957150, ГК 3790891, ХЄ 8961390, ГК 3790890, АА 0508387, ГК 3790889, АП 0984478, АБ 7182368, ВУ 0317518, ХИ 0043310, ГК 7014632, ГЛ 7160148, ГК 3790893, ЕН 4990880, ЕИ 3806653, АН 2740872, АН 2740871, ЕН 3270846, ЕВ 1220607, ГЛ 3706959, АН 5667645, АЄ 3135993, ЕГ 1983784, АП 6639745 (додаток № 14 до протоколу обшуку);

- АД 0618478, ЕЄ 6192169, ЗГ 7154128, ГА 8652421, ЕЄ 6913067, ЄЄ 1832632, АВ 9449469, ХВ 7459364, ЄВ 4280787, ГЛ 4678550, АМ 2542404, ЗГ 5755453, АЕ 9512156, ЄЖ 5139125, ЕБ 8998477, ВЖ 7981435, АЛ 8894656, ВИ 4784361, АЖ 3812381, ЕИ 4314169, ВУ 7469316, ВУ 7469320, ЯБ 5926991, ГК 8755834, ХЖ 3901531, ХЗ 7003486, АМ 9530682, ГА 1282051, ЄИ 9658210, ВД 1520844 (додаток № 15 до протоколу обшуку);

- АК 1801366, ГБ 7006825, АИ 7971437, ЄЗ 4950202, ЕЗ 9627202, ЕГ 2716752, ЄД 0622021, ЄВ 3169568, ЗА 4014938, ЄГ 7742292, ВС 2601614, АК 0189918, ЕЄ 6694732, ЄВ 0612086, АГ 2038586, ЄИ 1337356, ВЕ 2746269, ХД 7425788, ЕЖ 7838807, АЛ 5219381, ХЖ 0885828, ЄЖ 7373261, ЄЖ 3709916, ГБ 3022190, ЄИ 8086222, ЄЕ 0054798, ГК 3581277, ВЕ 5511494, ВС 9098575, ГБ 8443664 (додаток № 16 до протоколу обшуку);

- ГК 7013246, ЄВ 7830364, ЄЗ 2580154, ЗГ 2939250, АН 1971584, ЕЕ 4093876, ЄД 4195178, ЗБ 6153046, ГБ 6809679, АК 3202990, ЕЖ 7593395, ЄГ 2166741, ХБ 1578076, ВИ 4354558, АА 6718276, ХЕ 6929956, ЄБ 1443462, ГК 9836799, АЕ 9925842, ГЛ 9836800, ГЛ 9836801, АЄ 3191940, ХД 0108272, ВТ 3155869, ЕГ 2494834, АК 2621706, ГЛ 1647793, АП 9822829, ХД 6476587, ГК 0334787 (додаток № 17 до протоколу обшуку);

- ЄЖ 5581504, ЗБ 6299282, ВТ 7874059, АН 8102814, ВЄ 1572438, ЄА 4703217, ЕБ 3380460, ГК 5247267, ХЗ 0831674, ГВ 7592515, ЄЗ 3529945, АЗ 5932567, ГА 6763548, АА 1130056, ВЗ 4884829, ЕД 8960852, АА 8755683, ЄЄ 7759123, ХЖ 2102188, ЄЄ 8332347, ЗГ 5182245, ГК 8321695, ЦБ 0690551, ГБ 1998976, ГК 5066117, ГК 5501896, ЯБ 9142813, ГА 2194396, ЕН 3213754, ЄЖ 3536900 (додаток № 18 до протоколу обшуку);

- АК 6251358, ХЄ 7349361, АГ 6637623, ВЕ 0567637, ГК 8321696, АГ 0662032, ГК 8321697, ЗА 1929331, АВ 0187043, ЄЖ 5510381, ЄГ 5279431, ХЕ 6548960, ЗГ 2307690, АМ 8088178, БГ 1909447, ЗА 3917269, АЗ 5646377, АЗ 1399621, БА 2019024, ЕЕ 9439986, АЛ 5604495, ВЖ 5384202, ЗА 9655671, АЖ 6251141, ЕЖ 3801312, ХБ 5520734, ЕА 7205238, ЕА 4572237, АД 3275248, ВТ 0432077 (додаток № 19 до протоколу обшуку);

- ЗА 8170505, ЕА 7899619, ЗВ 8291589, ВЄ 1124563, АБ 4095696, ЄГ 3406226, ВЖ 8312318, ХЖ 5414597, ЗБ 7216483, ЄА 8434031, АК 6553691, ЕН 1792111, АЛ 7322489, ЄЕ 8531657, ВЗ 0072903, ЕА 8940604, ЦБ 0208109, ВЗ 1366804, АВ 5362377, АГ 7238570, ЦБ 2443149, ЄА 0112559, АП 9628645, ЄА 3721722, АА 0657552, АР 6893758, ЕЄ 0779472, ХИ 3108414, ЕЖ 8035804, ЗБ 3331458 (додаток № 20 до протоколу обшуку);

- ХЖ 2758816, АЗ 6930507, ЕД 4075252, ВЖ 5439780, ГЛ 3888678, БА 9679441, ЄА 3297884, АБ 3992475, БГ 5632122, АК 1962513, ХИ 0467360, ХА 9789895, ЗГ 5959040, ЄЕ 7546342, ЄБ 8224786, ЕГ 9436873, ЕЗ 0731237, ЕБ 4070392, ЗГ 6600202, АК 2664390, ХИ 7740742, ЕБ 1693913, ЕЄ 2865497, ХЄ 6684450, АМ 7847433, ВЗ 1349769, ВЖ 1476418, ЕИ 8210005, ГК 5067785, ЄЕ 2063670 (додаток № 21 до протоколу обшуку);

- АЖ 1626389, ГВ 0397972, АИ 7614862, ГВ 0397973, АЄ 4268629, ГВ 0397974, АЕ 2429486, ГВ 0397976, ВИ 1113927, ГВ 0397977, АЄ 1014376, ХЕ 8627064, ЕИ 3904984, ЗГ 2761366, АГ 0015876, АЄ 2387731, ЄЕ 5394373, ВЖ 1135148, ЗБ 5183668, АП 0773095, ЄИ 4740737, ЄЗ 8018886, АК 1154020, АЄ 0116274, ЄЖ 7676799, АЛ 3055370, ЄГ 0098697, ЕА 1433781, ВЄ 7630749, АМ 8018485 (додаток № 22 до протоколу обшуку);

- ХИ 0678597, ЄИ 4881675, ХД 5930835, ЄА 8339251, ВЄ 3738975, ЗГ 6168427, АЄ 5540832, ЗБ 4054998, АЄ 5726190, ЕЕ 3839992, АЛ 4966883, ЕЖ 5703754, АБ 0965028, АЖ 9705967, ЕД 1002048, ЕЖ 6649833, ЕД 2759034, АМ 5716891, АБ 4275892, ЗБ 4098411, ХБ 8621701, АД 5608016, ЗА 3421806, ЄЕ 3752457, ЄЕ 5494004, ЄЕ 1378923, ВЄ 3028462, ЕБ 2042116, АМ 0474486, ЕД 5685598 (додаток № 23 до протоколу обшуку);

- ЕЄ 7180320, ЄГ 9781267, АК 1676034, ГЛ 9179343, ЕЖ 5135775, ВЖ 1031806, ЕГ 3451954, АЛ 3540424, ЕИ 0026285, СД 2772061, ГК 6239022, МА 1838364, ГК 6239023, СД 1738192, АА 0867719, МВ 4313329, ВЄ 4029152, МВ 7371250, ЄЕ 3924613, СИ 6454504, МВ 6258583, ФД 1783780, ЗИ 4716979, ЛВ 3131916, БТ 7914838, СГ 6525921, ВЖ 8928543, УД 4615749, ФД 8746950, СГ 7797379 (додаток № 24 до протоколу обшуку);- ФБ 3145370, СЗ 8988685, АА 4271942, МВ 5291399, ФД 9300716, УГ 0362791, УЖ 1861971, ВХ 2492588, УБ 2166523, ФД 2940594, УИ 5625461, СЗ 0935631; тисяча гривень однією купюрою серії АА 7377022 (додаток № 25 до протоколу обшуку);

5) вісімдесят одну тисячу шістсот доларів США: 815 купюр номіналом по 100 доларів США та 2 купюри по 50 доларів США, які було поміщено до сейф-пакету PSP 2405477;

6) ноутбук «Lenovo» серійний номер S/N: PF3HW4BV, на який встановлений пароль 2550, а також зарядний пристрій до нього з таким серійним номером: 8SSA10M42760C2TYJ1CL0P38, які було поміщено до сейф-пакету PSP 3155636, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

В іншій частині клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 11 370 (одинадцять тисяч триста сімдесят євро), такими купюрами: одна тисяча євро купюрами по сто євро, дев`ять тисяч сімсот євро купюрами по п`ятдесят євро, п`ятсот вісімдесят євро купюрами по двадцять євро, дев`яносто євро купюрами по десять євро, які було поміщено до сейф-пакету PSP 2405478.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 12 квітня 2024 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1