Справа № 461/3320/24
Провадження № 1-в/461/89/24
УХВАЛА

26.04.2024 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням іспитового строку, -

в с т а н о в и в:

17.04.2024 захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання з випробовуванням, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2021 (справа №463/10713/20), у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2021 (справа №463/10713/20) ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від обраного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки. Судом покладено на засудженого ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання. Протягом 2021-2023 років засуджений ОСОБА_4 з`являвся в Галицький районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області та 25.01.2023 завершився іспитовий строк визначений вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2021. Згідно відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Львівській області №22/Аз/21/01/04 від 02.04.2024, ОСОБА_4 станом на 02.04.2024, востаннє був засуджений вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2021 (справа №463/10713/20). Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_4 протягом іспитового строку, в період з 25.01.2021 по 25.01.2023, не вчиняв нових злочинів, останній, згідно приписів ст.78 КК України, набув право на звільнення від покарання призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2021 (справа №463/10713/20).

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили таке задоволити.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив, просив суд врахувати, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України.

Представник органу з питань пробації ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали подання та особової справи №06/2021 відносно засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2021, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнато винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Обрано покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_4 від обраного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін 2 (два) роки. На підставі ст.76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк станом на час розгляду клопотання закінчився, а саме 25.01.2023.

Згідно п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Зі змісту ст.75 КК України слідує, що звільнення від відбування покарання за даною нормою закону, полягає у відповідному випробуванні засудженої особи протягом чітко визначеного періоду шляхом покладення на неї певних обов`язків та застосування до неї відповідних пробаційних процедур. Метою такого випробовування є перевірка того чи може особа не відбувати вже визначене їй вироком суду покарання.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на даний час в провадженні Галицького районного суду м. Львова на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 09.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000890, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, державою ОСОБА_4 висунуто певні претензії щодо його кримінальної поведінки, а тому враховуючи, що рішення по кримінальному провадженню про обвинувачення останнього за ч.3 ст.185 КК України не прийнято, а також майбутні правові наслідки, суд вважає передчасним можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки у разі визнання його винуватим, оскаржуване рішення унеможливить застосування вимог ст.71 КК України, тобто в даному випадку буде порушено механізм застосування кримінального закону при вирішенні питання про остаточне призначення покарання.

Натомість, у разі виправдання засудженого, він жодним чином не буде позбавлений можливості скористуватись зазначеними у ст.78 КК України гарантіями звільнення від відбування призначеного покарання.

В даному випадку, на думку суду, жодним чином не порушується презумпція невинуватості особи, оскільки відповідно до такої презумпції особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ст.17 КПК України).

З аналізу вказаної норми слідує, що вона, головним чином, покликана забезпечити права особи, яка не має статусу засудженої особи, на належне поводження з нею як з невинуватою, на закріплення обов`язків саме держави довести вину такої особи, на визначення певних гарантій для такої особи від свавілля.

Проте, як вказано вище, випробування особи протягом іспитового строку стосується вже засудженої особи за вироком суду, який набрав законної сили, і відповідні визначені законом процедури по перевірці того, чи витримала така засуджена особа відповідне випробовування жодним чином не порушує презумпцію невинуватості.

Не порушує такої презумпції і рішення про відмову у звільненні від вже призначеного покарання по закінченню іспитового строку за наявності доказів того, що особа обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення в період іспитового строку (а, отже, доказів передчасності однозначного висновку що особа витримала визначене їй судом випробування), оскільки таке рішення жодним чином не стосується заборон та обов`язків, гарантованих презумпцією невинуватості та стосується інших обставин та іншого етапу кримінального переслідування, аніж ті обставини та той етап, на якому гарантується презумпція невинуватості.

Оскільки суду на час розгляду даного клопотання надані відомості, що засуджений обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку нового кримінального правопорушення, то це унеможливлює прийняття рішення про звільнення такого засудженого від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, бо таке рішення буде передчасними без вирішення відповідним судом питання про вину або невинуватість особи у вчиненні інкримінованого йому злочину в період іспитового строку.

За таких обставин клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку відносно засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.369-372, 532, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.78 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням іспитового строку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 29.04.2024.

Суддя ОСОБА_1