УХВАЛА

іменем України

Справа № 678/659/19

Провадження № 1-кп/684/1/2024

29 травня 2024 року селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 11 вересня 2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Грушківці Летичівського району Хмельницької області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, вдови, з інвалідністю ІІІ групи, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Старосинявського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 11 вересня 2018 рокуОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 11 вересня 2018 року, близько 08 години, на території господарства АДРЕСА_2 , між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , виникла сварка з приводу збирання останньою та її матір`ю ОСОБА_4 плодів грецького горіха на території вказаного господарства, в ході якої ОСОБА_6 , плюнув на ОСОБА_7 , а вона у відповідь схопила його руками за одяг. Тоді ж, ОСОБА_4 , яка знаходилася поряд, будучи обуреною поведінкою ОСОБА_6 , діючи з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, взяла у руки скляну пляшку, яка знаходилася на місці події, підійшла ззаду до ОСОБА_6 та перебуваючи ліворуч від нього, умисно нанесла йому щонайменше один удар вказаною пляшкою в область тім`яної ділянки голови, після чого відштовхнула потерпілого, від чого він втратив рівновагу та впав на землю. Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_4 умисно спричинила потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рани шкіри тім`яної ділянки голови, струсу головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби).

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні 29 травня 2024 року захисник обвинуваченої звернувся до суду із клопотанням, яке підтримала обвинувачена ОСОБА_4 , про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_4 після роз`яснення їй наслідків звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України просила суд задовольнити таке клопотання, дала свою згоду на таке звільнення та просила звільнити її від кримінальної відповідальності із зазначеної підстави.

Прокурор не заперечив щодо клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, а кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років (ч.2 ст.49 КК України).

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов.

Згідно положень ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яке згідно положень ст.ст. 5, 12 КК України є кримінальним проступком, так як санкція статті передбачає найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалами суду від 23.06.2020 року, 18.11.2020, 18.03.2021 року, 11.10.2021 року, 29.09.2022 року та 30.08.2023 року обвинувачену ОСОБА_4 було оголошено в розшук у зв`язку з неявками у судові засідання, а кримінальне провадження зупинялось та поновлювалось.

Судом встановлено, що згідно обвинувального акту датою вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, є 11 вересня 2018 року, тому з цього часу минуло більше п`яти років, що свідчить про закінчення загальних строків, встановлених частиною другою статті 49 КК України (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), та є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При вирішенні заявленого стороною захисту клопотання, суд враховує висновок щодо застосування норми права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року (справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22, п.59,60) згідно якого у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК України, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, встановлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Велика Палата вважає, що встановлені частиною другою цієї статті 49 КК України загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину (п.58 Постанови).

Враховуючи викладене та те, що на час розгляду справи судом з моменту вчинення кримінального поступку, що ставиться в провину обвинуваченій ОСОБА_4 , минуло більше п`яти років та передбачений ч.2 ст.49 КК України строк закінчився ще 11 вересня 2023 року, вона не обвинувачується у вчиненні нових кримінальних правопорушень та не заперечує щодо закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності за строками давності на підставі ст. 49 КК України та дала свою згоду на таке звільнення, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, тому при закритті кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а підлягає залишенню без розгляду, що надає потерпілому право звернутися з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Питання про речові докази слід вирішити порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284 - 286, 288, 372 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченої та захисника задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 11 вересня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Речові докази: головний убір синього з жовтим кольорів, який зберігається в камері збереження речових доказів ( АДРЕСА_3 ) згідно квитанції №147 знищити, компакт диск СD-R №RFD80M-81059 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області.

Головуюча суддя ОСОБА_1