Справа № 567/1491/23
УХВАЛА

06.03.2024 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оженин Рівненського району Острозької ТГ Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України

встановив:

в провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 16.06.2023 щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_4 в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В подальшому, ухвалами суду від 09.08.2023, 03.10.2023, 28.11.2023,11.01.2024 строк тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було продовжено до 08.03.2024 включно.

Станом на 06.03.2024 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 не розглянуте.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 та вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та з огляду на те, що судове провадження по даному провадженню не закінчено та потребує часу для його всебічного і об`єктивного розгляду, просить продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід. Вказує, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу, передбачені п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшились, а застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не зможе забезпечити його належної поведінки та запобігти вище вказаним ризикам.

Посилається на те, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів та в разі доведення вини ОСОБА_4 , йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

Також прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, під час іспитового строку, продовжив систематично здійснювати збут наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, останній зможе продовжити свою злочинну діяльність, в тому числі не покидаючи своє місце проживання за умови обрання йому менш суворого запобіжного заходу, такого як домашній арешт.

Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду, ухилення від виконання процесуальних рішень, просить продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні просять змінити обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на відсутність, на їх думку, на даний час ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та вказуючи на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Одночасно вказують, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та родину, одружений та має малолітню доньку.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст.177-178 КПК України відносно особи обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слід продовжити, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 16.06.2023 щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" з визначенням розміру застави в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалами суду, востаннє 11.01.2024 строк тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було продовжено до 08.03.2024 включно.

При цьому, судом було взято до уваги що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, за які передбачено покарання у виді лише позбавлення волі на строк до 10 років, перебуваючи на волі може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що обставини кримінального провадження з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінились. В той же час, будь-яких доказів про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ні обвинувачений, ні захисник не надали.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Водночас, продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України та із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачають покарання у виді лише позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, ніде не працює, що вказує на неможливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу та те, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності та у пошуках матеріального збагачення ОСОБА_4 може переховуватись від суду якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому суд враховує, що наявність у ОСОБА_4 сім`ї не було для нього стримуючим фактором та не свідчить про зменшення вказаного ризику.

Разом з тим, прокурором в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_4 може вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, враховуючи те, що останній раніше неодноразово судимий, востаннє 13.07.2021 Острозьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку 2 роки, та обвинувачується у вчиненні нових умисних кримінальних правопорушень під час іспитового строку.

Відтак суд доходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Одночасно в судовому засіданні встановлено, що ризики, передбачені п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та станом на сьогоднішній день не встановлено, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам.

Нових обставин з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та доказів, що підтверджують вказані обставини обвинуваченим та його захисником не зазначено.

При цьому суд вважає, що запобіжний захід обраний обвинуваченому відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, надасть можливість запобігти перешкоджанню інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, підстави для продовження вказаного запобіжного заходу не відпали, а відтак існує реальна необхідність у продовженні таких строків.

Аналізуючи при цьому в сукупності всі обставини справи, передбачені ст.178 КПК України з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, приходить до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід продовжити та вважає, що обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, встановлені ризики передбачені п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, не зменшились, що виключає можливість зміни обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а відтак суд доходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 331, 369-372 КПК України

ухвалив:

продовжити застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" строком на 60 днів - до 05.05.2024 до 12 год. 58 хв.

Залишити щодо ОСОБА_4 можливість внесення застави на умовах та в розмірі визначеної ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 16.06.2023 в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 107360 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0010559.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити строком 60 днів.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому вимоги передбачені ч.8 ст.182 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1