1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5699/24 1-кс/335/2132/2024
23 травня 2024 року м. Запоріжжя
Дізнавач звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
21.05.2024 слідчим було проведено огляд місця події біля будинку АДРЕСА_1 де виявлено автомобіль марки NISSAN SUNNY в кузові білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_4, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого в ході поверхневого огляду в сумці виявлено та вилучено зіп-пакет з чотирьома пігулками.
Посилаючись на те, що існує досттньо підстав та розумних підозр вважати, що у вищезазначеному автомобілі можуть знаходитися наркотичні засоби або психотропні речовини, їх аналоги або прекурсор, які є доказами вчинення кримінального првопорушення, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження вказаного майна, дізнавач просить накласти арешт транспортний засіб «NISSAN SUNNY» в кузові білого кольору з державними номерними знаками НОМЕР_4, номер шасі (Кузова, рами) НОМЕР_2 ? який перебуває за адресою АДРЕСА_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 06.07.1999 року на вищезазначений транспортний засіб, які були вилучені в гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час огляду місця події.
В судовому засіданні дізнавач повідомив, що 23.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді дізнавачем було проведено обшук транспортного засобу «NISSAN SUNNY» з реєстраційним номером НОМЕР_4, в ході якого заборонених речей виявлено не було. З огляду на викладене, дізнавач повідомив, що не підтримує подане ним клопотання та просить відмовити в його задоволенні.
В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого та просили відмовити в його задоволені.
Заслухавши думку учасників провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.
21.05.2024 в ході огляду місця події слідчим СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 у гр. ОСОБА_6 вилучено зазначений в клопотанні слідчого транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію.
23.05.2024 в період часу з 11:39 по 11:53 на підставі ухвали слідчого судді від 22.05.2024 т.в.о. старшого дізнавача СД ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 проведено обшук вищезазначеного автомобіля, в ході проведення якого наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, інших речей, обіг яких обмежений/заборонений законодавством України без відповідного дозволу виявлено не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, дізнавача, прокурора.
Під час розгляду клопотання встановлено, що в ході проведення обшуку автомобіля, на який дізнавач просив накласти арешт, відшукувані наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги або прекурсори, інші речі, обіг яких обмежений/заборонений законодавством України без відповідного дозволу, не виявлені.
З огляду на викладене, та те, що дізнавач в судовому засіданні не підтримав подане ним клопотання, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання дізнавача задоволенню не підлягає.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні клопотання дізнавача - відмовити.
Копію ухвали, після проголошення негайно вручити дізнавачу, прокуророві, власникові майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 28 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1