Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1545/24
Провадження №: 1-кс/332/66/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 14.03.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Новобогданівка, Мелітопольського району, Запорізької області, громадянині України, українця, який має повну загальну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштованого, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України,

встановила:

Слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0000202, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим відповідним законом № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2024, близько 10 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переліз через паркан до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, викрав алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів, а також металеву драбину, які перекинув через паркан території домоволодіння, тобто мав можливість їх подальшим розпорядженням.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність свого діяння, ОСОБА_5 проник до території літньої кухні, розташованої на території вказаного домоволодіння, двері якої не обладнані засобами замикання, де навантажив на металевий візок металеві вироби, які знайшов у зазначеному приміщенні, які підготував до їх подальшого переміщення, тобто викрадення. В подальшому, не припиняючи своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 , перебуваючи на території вказаного домоволодіння, проник безпосередньо до житлового будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом натискання ручки дверей, які не були зачинені на замок, та перебуваючи в одній з кімнат даного будинку, почав розпаковувати коробку в якій знаходився блендер заглибний «Liberton LHB-0310», вартістю 1899,00 грн., який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його подальшого викрадення, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, через те, що він був виявлений потерпілою ОСОБА_7 , яка і припинила його злочинні дії.

Зібрані матеріали кримінального провадження підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

14 березня 2024 року ОСОБА_5 затримано в поряду ст.208 КК України.

15 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допита потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи за фотознімками за участю потерпілої; протоколом огляду предметів; іншими матеріалами.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували.

Адвокат ОСОБА_6 просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідаючи на питання слідчого судді зазначив, що зареєстрований в Мелітопольському районі Запорізької області на тимчасово окупованій території, але як внутрішньо переміщена особа не реєструвався; в місті Запоріжжі мешкає його батько, який півроку назад вигнав його з дому, з того часу живе у товариша. Живе за рахунок пенсії сусіда товариша, який проживає у сусідній квартирі і з яким вживає алкоголь. Стосовно згоди товариша на його перебування за вказаною адресою нічого пояснити не може. Підробляє, копаючи людям городи.

Заслухавши учасників судового провадження щодо доцільності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст.177,178, 183,199 КПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані впізнання свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Копії вказаних матеріалів додані до клопотання та досліджені у судовому засіданні.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Як встановлено з долучених до клопотання матеріалів, 15.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

В порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 затримано 14.03.2024 о 16.40 годин; час фактичного затримання, - 14 березня 2024 року о 14.00 годині.

На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, яке відносяться до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; ОСОБА_5 , який не перебуває у шлюбі, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, усвідомлюючи, що в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років - може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обрані запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілого та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання, що являється ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, варто враховувати й те, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення) мотивуючи неможливістю своєї явки будь яким чином, в тому числі посилаючись на військову агресію РФ, що являється ризиком, передбаченим п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини (в силу ст.89 КК України є несудимим), не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею розглядалася можливість застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів.

Так, про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання свідчить характер, тяжкість та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також дуже високий ризик переховування від органів досудового розслідування т а суду, встановлений слідчим суддею при розгляді клопотання.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до слідчого судді не надійшло заяв щодо передачі підозрюваного на поруки, тому слідчий суддя позбавлений можливості застосувати цей запобіжний захід.

Високий ризик переховування, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного місця проживання свідчать про неможливість застосування до підозрюваного домашнього арешту.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно запобігти ризикам, встановленим під час розгляду клопотання, оскільки матеріалами клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , і тому з метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження найбільш доцільним буде обрання підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, необхідно визначити достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків покладених на нього кримінальним процесуальним законом, у розмірі не менше 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» (20х 3028 грн.= 60560 грн.).

Водночас, у випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись, ст.176-178, 182-184, 193-194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідча суддя, -

постановила:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме, до 12 травня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 14 березня 2024 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 родичів останнього.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Визначити розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: (Отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 не відлучатися за межі м.Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали направити в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено 15 березня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1