Код суду 233 Справа № 233/3626/24
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, розлучений, працездатний, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 28 вересня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 18 січня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 02 квітня 2024 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд-
Наприкінці травня 2024 року, приблизно о 17 год., більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , повертаючись додому, в кущах, біля огорожі домоволодіння АДРЕСА_2 , на землі виявив 3 паперових згортка, всередині яких знаходилися патрони калібром 5,45х39мм.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання бойових припасів. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що виявлені ним предмети є бойовими припасами, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 вiд 12.10.1992, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 за № 622, підняв вищевказані 3 паперових згортка з патронами калібром 5,45х39мм у кількості 87 одиниць, тим самим здійснив незаконне, умисне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, у вказаний день і час ОСОБА_5 , придбані при вищевказаних обставинах бойові припаси, в руках переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне, умисне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та поклав виявлені ним бойові припаси на полицю шафи в приміщенні гаражу, розташованому на території вищезазначеного домоволодіння за місцем проживання, тим самим став незаконно, умисно зберігати боєприпаси без передбаченого законом дозволу до моменту викриття його дій працівниками поліції, до 10.06.2024.
10 червня 2024 року, в період часу з 21 години 29 хвилин до 21 години 53 хвилини, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, в приміщенні гаражу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , слідчим СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області у ОСОБА_5 на полиці шафи виявлено та вилучено 3 паперових згортки, в яких знаходились 87 патронів, які є бойовими припасами, 5,45х39мм військовими проміжними патронами зразка 1974 року, з кулею з металевим осердям, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів АК-74; АКС-74; АКС-74У; ручного кулемету РПК -74 та їх модифікації, виготовлені промисловим способом та до стрільби придатні.
Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, порушив вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 № 622 (зі змінами), а також вимоги Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до положень якої (додаток №1) вказані вище бойові припаси відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро каявся.
Під час досудового розслідування між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним на той час ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , 25 червня 2024 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, визнав повністю.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався: беззастережно визнати себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, у судовому провадженні; надати у судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження правдиві покази та розповісти про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним, незаконним придбанням, носінням та зберіганням бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2024 року, та призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого фізичним особам шкода не завдана.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2024 року, та призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має три незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за скоєння кримінальних правопорушень проти власності;за місцем проживанням на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; скарг від сусідів та представників громадськості не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше був засуджений за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання до 5 (п`яти) років позбавлення волі, та не відбувши призначене покарання знову вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому, суд, при призначенні йому покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участі захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим за участі захисника.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу зброї №СЕ-19/113-24/3355-БЛ від 13 червня 2024 року. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 2271,84 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого в межах даного кримінального провадження на день розгляду справи судом не застосований, але встановлено, що він був затриманий 25 червня 2023 року на виконання вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2024 року та утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 від 25 червня 2024 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2024 року, остаточно призначивши до відбування ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 25 червня 2023 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн 84 коп. процесуальних витрат.
Речові докази, передані до камери зберігання до ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №153 від 14 червня 2024 року, а саме:
- 80 патронів калібру 5,45х39 мм передати на користь Збройних Сил України;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» - в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1