Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/517/24
В И Р О К

Іменем України

05 червня 2024 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт кримінальному провадженні №0000107, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.05.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не маючий, військовозобов`язаного, участі в АТО та ООС не приймав, котрий є особою з інвалідністю ІІІ-ї групи, раніше судимого:

17.04.2002 Лубенським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК до 3 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 роки.

29.11.2002 Лубенським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК до 2 р. позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК із урахуванням вироку Лубенського міського суду від 17.04.2002 остаточно засуджений до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

29.12.2004 звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 11 місяців 23 дні.

07.11.2005 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК до 3 р. 6 міс. позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК з урахуванням вироку Лубенського міського суду від 29.11.2002 остаточно засуджений до 4 р. позбавлення волі.

13.06.2009 звільнений по відбуттю строку покарання.

25.10.2010 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК до 4 міс. арешту.

30.11.2010 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК до 6 міс. арешту, на підставі ст. 70 КК із урахуванням вироку Лубенського міськрайонного суду від 25.10.2010 остаточно засуджений до 6 міс. арешту.

29.04.2011 звільнений по відбуттю строку покарання.

09.09.2011 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК до штрафу в розмірі 1000 грн.

19.03.2012 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 395 КК із застосуванням ст. 70 КК остаточно засуджений до 6 міс. арешту та із застосуванням ст. 71 КК до штрафу в сумі 1000 грн. який виконувати самостійно.

19.09.2012 звільнений по відбуттю строку покарання.

17.12.2013 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК до 2 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 р.

16.01.2015 ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області іспитовий строк скасовано та направлено до місць позбавлення волі.

06.01.2017 звільнений по відбуттю строку покарання.

22.06.2023 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 роки;

18.04.2024 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК із урахуванням вироку Гребінківського районного суду Полтавської від 22.06.2023 остаточно засуджений до 3 років 1 місяця обмеження волі,-

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України:

в с т а н о в и в:

В березні місяці 2024 року, точного місяця, часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на залізничному вокзалі «станція Гребінка», за адресою: АДРЕСА_3 , знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я та прізвище ОСОБА_5 , який вирішив принести додому та залишити в себе з метою подальшого підроблення та використання.

В подальшому точного часу та дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за власним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливими мотивами, власноручно підробив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я та прізвище ОСОБА_5 , а саме: змінив першопочаткові реквізити, вклеївши в нього фото з своїм зображення з метою використання його в своїх цілях.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у підробленні офіційного документу, який видається установою і який надає права, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Окрім цього, 01.05.2024 року, близько 11 год. 05 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в парку «Слави» за адресою: АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання пред`явив з метою посвідчення своєї особи, пред`явивши поліцейському з РПП завідомо підроблений ним паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я та прізвище ОСОБА_5 , тим самим використав завідомо підроблений офіційний документ.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, в судовому засіданні 28.05.2024 року на запитання передбачені ст.348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 надав відповіді, що суть обвинувачення йому зрозуміла, свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, які передбачені ч.1 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України, обставини яких викладені в обвинувальному акті від 13.05.2024 року визнає повністю, не заперечував та не оспорював щодо обставин їх вчинення, а саме місця, дати, часу та способу. Згодився надавати покази.

Прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження в спрощеному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, які передбачені ч.1 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України, обставини яких викладені в обвинувальному акті від 13.05.2024 року, та беручи до уваги думки: прокурора, обвинуваченого, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив учасникам розгляду даного кримінального провадження, що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При судовому розгляді кримінальної справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, вирішуються судом.

В судовому засіданні 28.05.2024 року, у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 надав наступні покази.

Так, в березні 20024 року, точної дати не пам`ятає, він перебував на залізничному вокзалі в м.Гребінка. Між проходом на станцію знайшов паспорт гр.України на ім`я ОСОБА_5 , який вирішив залишити в себе та в подальшому використати у власних цілях, йому також було відомо, що власник паспорту вже помер. Через деякий час, він перебуваючи за місцем свого проживання, зняв фотокартку власника паспорту та вклеїв свою, щоб поїхати в м.Київ купити метадон, оскільки він перебуває на цій програмі. В подальшому, а саме 01.05.2024 року, коли він очікував електричку в парку «Слави» в м.Гребінка до нього підійшли працівники поліції, які запропонували надати документи які посвідчують особу. Оскільки власних документів в нього не було, він пред`явив підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_5 з власною вклеєною фотокарткою. Проте, один з працівників поліції знав його особисто, тому відразу виявили, що вказаний паспорт підроблений та викликали слідчо-оперативну групу, яка вже в подальшому проводила слідчі дії

Дані покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

В судових дебатів прокурор ОСОБА_3 звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшли своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 та ч.4 ст.358 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого, окрім особистого визнання ним своєї вини, повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Зазначив, що відносно обвинуваченого доцільно обрати покарання в межах санкцій статей кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом повного поглинання покарання за цим вироком та покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.04.2024 року за ч. 2 ст.125 КК України у вигляді 3 років 1 місяця обмеження волі; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.04.2024 року за ч. 2 ст.125 КК України та остаточно призначити покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі. Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого на користь Держави. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Також в судових дебатах, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд суворо не карати, погодився з мірою покарання яка висловлена прокурором, щиро розкаявся за вчинене ним.

У судовому засіданні, окрім допиту обвинуваченого, судом були дослідженні докази, що посвідчують та характеризують його особу, а також документи щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно зі ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визнають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочин, тобто включає в себе наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання його винуватим, зважаючи на повне визнання ним вини під час судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України, як дії, які виразилися у підробленні офіційного документу, який видається установою і який надає права та за ч.4 ст.358 КК України, як дії які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого, суд вважає правильною. З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкціями указаного кримінального закону.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, відповідно до ст.12 КК України вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України кваліфікуються, як кримінальні проступки.

За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_4 поводив себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.

Щодо обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 . З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого органом досудового розслідування не встановлено та прокурором в судовому засіданні не наведено. Щодо наявності пом`якшуючих його відповідальність обставин, судом, у відповідності до ст. 66 КК України визнано щире каяття.

Згідно вимог ч.1 ст.19 КК України ОСОБА_4 є осудною, оскільки осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який має фактичне місце проживання за адресою: с АДРЕСА_2 . За місцем якого, відсутня негативна характеристика, заяви і скарг на його поведінку не надходило.

Згідно довідки КНП «Гребінківська міська лікарня», ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку лікаря - нарколога.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі майнові злочини, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Має не зняту на не погашену в установленому порядку судимість.

Також враховано відсутність сім`ї та офіційного місця роботи. Крім того, обвинувачений є інвалідом ІІІ групи, не перебуває на військовому обліку.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченій, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Крім того, як встановлено судом, вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.04.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України із урахуванням вироку Гребінківського районного суду Полтавської від 22.06.2023 остаточно засуджено до 3 років 1 місяця обмеження волі.

При цьому слід зазначити, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 358 КК України у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 скоїв в березні 2024 року, тобто до ухвалення вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.04.2024 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень (проступків), обставин їх вчинення, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, позицію державного обвинувача, обвинуваченого, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом повного поглинання покарання за ч.1 ст.358 КК України за цим вироком та покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.04.2024 року за ч. 2 ст.125 КК України у вигляді 3 років 1 місяця обмеження волі; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.04.2024 року за ч. 2 ст.125 КК України та остаточно призначити покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Підстав для застосування до обвинуваченого більш тяжкого покарання чи менш тяжкого, з врахуванням тяжкості скоєного, його особи, суд не знаходить.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у вигляді вартості проведення судово-технічної експертизи документів на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом до набрання вироком законної сили також не встановлено.

Керуючись: ст. 22, ст.100, 122, 124, ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст.50, 56, 65-67, 70,71 ч. 1 та ч.4 ст. 358 КК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом повного поглинання покарання за цим вироком за ч.1 ст.358 КК України та покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.04.2024 року за ч. 2 ст.125 КК України визначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця обмеження волі;

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.04.2024 року за ч. 2 ст.125 КК України та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт гр.України id-картка № НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 ), на користь держави судові витрати на проведення судово-технічної експертизи документів в сумі 4165 (чотири тисячі сто шістдесят п`ять) грн. 04 коп.

Речові докази - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я та прізвище ОСОБА_5 , який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області. по АДРЕСА_5 . знищити.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_6