КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/350/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 309 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

переглянула у письмовому провадженні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2024, якою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соколівське, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, батька двох малолітніх синів, хворіє на гіпертонію, мешкає по АДРЕСА_1 , судимого:

-26.12.2022 вироком Кіровоградського районного суду м. Кіровограда за ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого з випробуванням на 1 рік; в Кіровському районному суді м. Кіровограда знаходиться на розгляді обвинувальний акт за ч.1 ст. 263 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави,

застосовано запобіжний захід у вигляді застави - шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складає сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят гривень, покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК, ч. 1 ст. 263 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_6 , 15.03.2024, о 13 годині 12 хвилин, по вул. Андріївській в м. Кропивницькому, збув ОСОБА_7 психотропну речовину метамфетамін, обіг якої заборонено, маса якого становить 0,022 грама, за грошові кошти у сумі 400 гривень; у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час повторно придбав небезпечний наркотичний засіб метамфетамін без мети збуту, який зберігав у себе вдома по АДРЕСА_1 та в автомобілі, яким користується («VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 ); 09.05.2024 року під час проведення обшуку відшукано та вилучено шість зіп-пакетів, в яких знаходилась кристалічна речовина, яка відповідно до висновку судової експертизи містить особливо небезпечну психотропну речовину метамфетамін, обіг якої заборонено, загальною масою 0,162 грама; крім того, в автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , під час проведення обшуку, відшукали і вилучили вибухову речовину, яка, відповідно до висновку судової експертизи, являється бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності, пластичною вибуховою речовиною (ПВР) на основі вибухової речовини підвищеної потужності гексогену, яка відноситься до категорії вибухових речовин та придатна до вибухового перетворення, маса якої становить 13,3 грама, яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

У межах даного кримінального провадження слідчий СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді місцевого суду з клопотанням, погодженим з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Розглянувши дане клопотання, слідчий суддя постановив відмовити у його задоволенні, застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави.

Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як от: переховуватись від досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення. Враховано тяжкість кримінальних правопорушень, вчинення яких інкриміноване ОСОБА_6 , які є тяжкими умисними.

Враховані й судом обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Також, слідчий суддя прийшов до висновку, що будь-який вид домашнього арешту не здатен запобігти ризикам, оскільки підозрюваний схильний до гіпертонії та потребує лікування. Крім того вдома у підозрюваного залишається доступ до Інтернет мереж, через які залишається можливість незаконно придбати-продати заборонені в обігу речовини. Внаслідок домашнього арешту буде втрачена можливість реалізовувати право на працю, утримання і виховання дітей.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується прокурор, оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, у межах досудового розслідування.

Свої вимоги мотивує такими доводами.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 доведена, а слідчим суддею неналежно оцінено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, також, всупереч положень ст. 178 КПК України, не взято до уваги обставини, визначені цією нормою закону.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя не мотивував висновки про те, яким чином застава зможе забезпечити належні процесуальну поведінку підозрюваного, а домашній арешт навпаки.

Крім того, сторона захисту не просила про застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як застава, а погоджувалась із застосуванням щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але у нічну пору доби.

Однак слідчим суддею ці доводи не аналізовані та не оцінені.

Слідчим суддею зроблено передчасний висновок про те, що ОСОБА_6 має дохід, оскільки останній безробітний, з його слів мав підробіток від транспортних перевезень, проте відповідних документів про розмір доходу, наявність заощаджень не надано, і судом таке питання не ставилось.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники судового провадження не з`явились, будучи повідомленими про дату і час апеляційного розгляду належним чином.

Згідно із ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Як визначає ч. 1 ст. 406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Сторона захисту телефонним зв`язком повідомила про те, що не заперечують проведення апеляційного розгляду за їх відсутності, висловивши позицію щодо апеляційної скарги прокурора на розсуд суду; сторона обвинувачення (прокурор) подала клопотання про проведення апеляційного розгляду за відсутності прокурора, повідомивши позицію на підтримку апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності учасників судового провадження, за їх волевиявленням у письмовому провадженні.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 п. 1. Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

При цьому, зауважується, що на даній стадії провадження колегія суддів не надає оцінки обставинам справи як їх наразі встановлено досудовим розслідуванням і не піддає аналізу жоден із зібраних доказів та їх сукупності в аспекті наявності вини або її відсутності, кваліфікації дій підозрюваного, їх належності та допустимості, оскільки вказане є прерогативою суду під час судового розгляду справи, наразі оцінено саме існування ряду доказів (фактів, інформація), що свідчать про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Встановлено, що слідчим відділенням ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000089 від 10.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.307, ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень 28.05.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_6 .

Підозра ОСОБА_6 (факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що він міг вчинити правопорушення) підтверджується такими зібраними доказами як от: рапорти працівників поліції, протоколи про результати проведення НСРД від 15.03.2024 із додатками, висновки експерта № СЕ-19/112-24/4362-НЗПРАП від 19.042024, № СЕ-19/112-24/6475-НЗПРАП від 20.052024, № КСЕ-19/112-24/6563 від 28.05.2024, протоколи обшуку від 09.05.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.02.2024, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2024.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів, які відносяться до категорії тяжких (ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України), які караються позбавленням волі до семи років, до восьми років та кримінального проступку (ч. 1 ст. 309 КК України).

Враховуючи зазначене, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи міру покарання, що може йому загрожувати у разі визнання винуватим, вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки вживає наркотичні засоби, безробітний та сталого джерела доходу не має, однак має кримінальну історію минулого, судимий за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів.

Разом із тим, наявність всіх заявлених слідчим та прокурором ризиків, свого фактичного підтвердження не знайшла.

Відповідно до ст. 178 КПК України, також враховується ряд таких обставин.

Підозрюваний судимий, крім того наразі стосовно нього здійснюється судове провадження за обвинуваченням у іншому кримінальному провадженні, має постійне місце реєстрації та проживання, є батьком двох малолітніх дітей, до затримання мав періодичний підробіток, має хронічне захворювання на гіпертонію, у анамнезі перенесений гіпертонічний криз, потребує підтримання лікування та прийому ліків.

Наведені обставини досліджені та оцінені слідчим суддею місцевого суду, що надало слідчому судді підстав до застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж заявлений у клопотання слідчого, а саме у вигляді застави.

Як вимагає ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність визначення застави шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка буде достатньою для забезпечення належної поведінки підозрюваного виконання ним процесуальних обов`язків, а перспектива втрати внесеної застави стане стримуючим фактором від вчинення дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Із висновками слідчого судді місцевого суду колегія суддів погоджується.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід у вигляді застави здатен забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та, зважаючи на покладення на підозрюваного ще й обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зможе запобігти виявленим ризикам.

Відтак, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не віднайдено.

Керуючись статтями 376, 405, 406, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2024 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного захід у вигляді застави - шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складає сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят гривень, покладено обов`язки, передбачені с т. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4