Справа № 761/9539/24
Провадження № 1-кс/761/6626/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві в рамках кримінально провадження № 0003520 від 26.08.2023, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві в рамках кримінально провадження № 0003520 від 26.08.2023.

В обгрунтування скарги вказала, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2023 у справі № 761/18019/23 зобов`язано уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП у м. Києві внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 20.04.2023.

Відомості внесені 26.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Посилаючись на ч. 2 ст. 214 КПК України, ОСОБА_3 просила суд:

1) зобов`язати слідчу та прокурорів розпочати досудове розслідування, яке 26.08.2023 не розпочато;

2) виконати ухвалу суду від 11.07.2024 за ч. 2 ст. 214 КПК України;

3) повідомити її будь-яким шляхом саме про початок досудове розслідування.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказані положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали скарги , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003520 від 26.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Вказані відомості внесені до ЄРДР на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2023 у справі № 761/18019/23.

Отже, на виконання вимог вказаної ухвали слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві внесенні відомості до ЄРДР за заявою

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів справи, відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР 26.08.2023, отже, враховуючи норми ч. 1 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочато.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - вказаний перелік є вичерпним.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Тобто, питання порушені ОСОБА_3 у скарзі є виключною дискрецією самого слідчого, у яку слідчий суддя втручатися не вправі.

За таких обставин, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами судового розгляду скарги, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 26, 36, 110, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві в рамках кримінально провадження № 0003520 від 26.08.2023 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1