"21" травня 2024 р. Справа № 363/803/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Вишгороді подання провідного інспектора Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафузасудженому ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст.26 КВК України,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням в порядку ч.3 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України (порядок виконання покарання у виді штрафу) стосовно ОСОБА_5 , який засуджений вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19.02.2024 року, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., однак покарання засудженим не виконано.

В обґрунтування подання посилається на те, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19.02.2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.309 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000,00 гривень. 05.04.2024 року вказаний вирок прийняти до виконання. 22.04.2024 року засуджений ОСОБА_5 в телефонній розмові пояснив, що сплатити штраф одноразово в повному обсязі не має можливості. У зв`язку з чим, просить суд вирішити питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу строком на один рік.

Представник органу пробації в судовому засіданні, подання підтримала та просить задовольнити.

Прокурор вказала на недоцільність заміни покарання.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Неявка засудженого не перешкоджає розгляду подання, відповідно до ч.5 ст.539 КПК України.

Заслухавши пояснення представника пробації, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19.02.2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Вирок набрав законної сили 21.03.2024 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч.3 ст.26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Частиною 4 статті 26 КВК України зазначено, що у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Статтею 53 КК України, передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухилення від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України, ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність.

Таким чином, звертаючись до суду з поданням про вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу засудженому ОСОБА_5 , суду не надано доказів скрутного матеріального становища у засудженого ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, з урахуванням того, що в матеріалах поданих до суду докази скрутного матеріального становища у засудженого ОСОБА_5 відсутні, подання провідного інспектора Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафузасудженому ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.53 КК України, статтями 537, 539 КПК України, ст.26 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання провідного інспектора Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафузасудженому ОСОБА_5 на підставі ч.3 ст.26 КВК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1