26.03.2024 Справа № 363/3890/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні за №0000205 від 08.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Нижня Дуванка, Сватівського району, Луганської області, з середньою освітою, працюючого по найму, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , фактичнопроживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.259, ч. 2 ст. 259 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

ОСОБА_4 обвинувачується у завідомо неправдивому повідомлення про підготовку вибуху та у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, вчиненому повторно за наступних обставин.

10.02.2022, о 22 год. 37 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в селі Нові Нетрівці, Вишгородського району, Київської області здійснив дзвінок зі свого мобільного телефону марки «Samsung» 3 IMEI № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Українa» номер: НОМЕР_3 на спеціальну лінію «102» та анонімно повідомив, зазначивши лише те, що він з Луганської області, що має намір підкласти вибухівку сусідам, а саме за адресою: АДРЕСА_4 . Діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а саме розуміючи, що його повідомлення викликає обстановку страху в населення та порушує громадську безпеку, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді шкоди громадській безпеці та бажаючи їх настання, з метою викликати паніку у суспільства та порушити звичайний уклад, а саме мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

10.02.2022, близько 23 год. 06 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в селі Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області, повторно здійснив дзвінок зі свого мобільного телефону марки «Samsung» з ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ України» номер: НОМЕР_3 на спеціальну лінію «102» та анонімно повторно повідомив про те, що заклав вибухівку у домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а саме розуміючи, що його повідомлення викликає обстановку страху в населення та порушуючи громадську безпеку, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді шкоди громадській безпеці та бажаючи їх настання, з метою викликати паніку у суспільства та порушити звичайний уклад, а саме мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

19.07.2023 року, до підготовчого судового засідання, між обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника та прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений, за участі захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.ч. 1,2 ст. 259 КК України.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 259 КК України, щиро кається у вчиненому, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій. Узгоджене покарання за ч. 1ст. 259 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 259 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням, визначивши остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття основного покарання з іспитовим строком із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, добровільно, без примусу і погроз підписав угоду. Погоджується на узгоджену міру покарання та затвердження угоди. Наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди, обмеження права на оскарження є зрозумілими.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому засіданні підтвердив, що ОСОБА_4 в його присутності беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, відшкодував шкоду потерпілому у повному обсязі, добровільно, без примусу і погроз підписав угоду. Просив затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання з призначенням мінімального іспитового строку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів, у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам і інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий допускається за умови надання письмової згоди на укладення ними угоди.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, ч.2 ст. 259 КК України, які здно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Суд вважає доведеним вини вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху та ч. 2 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, вчиненому повторно.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде призначене до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ні суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Суд враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, працює по найму, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має неповнолітнього сина, є внутрішньо переміщеною особою, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, також характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений беззаперечно та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у скоєному, висловив та підтвердив своє щире бажання виправити наслідки вчинених діянь, запевнив у недопущенні повторності протиправної поведінки, враховуючи конкретні обставини та факти вчинених кримінальних правопорушень, а також враховуючи, що представник потерпілого надав згоду на укладення угоди на узгоджену міру покарання і відсутні матеріальні претензії до обвинуваченого, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди та призначення обвинуваченому покарання суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому за ч. 1ст. 259 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 259 КК України у виді 5 років позбавлення волі та призначити остаточного покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 19 липня 2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 259КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки,

- за ч. 2 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням, остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору, з ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 , дві сім-карти з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які знаходяться в матеріалах справи, повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1