Справа № 473/2163/24
Номер провадження 1-кс/473/589/2024
У Х В А Л А

іменем України

"01" травня 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , учасники процесу: слідчий ОСОБА_3 , захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, про арешт майна в кримінальному провадженні №0000459 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000459 від 19.04.2024 року за ч.3 ст.369 КК України.

В даному провадженні ОСОБА_5 27.04.2024 року о 10.15 год. повідомлено про підозру за ч.3 ст.369 КК України тобто пропозиція службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду та в інтересах третьої особи, буд- якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В межах кримінального провадження №0000459 слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про арешт майна.

В клопотанні зазначено, що оскільки санкція ч.3 ст.369 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації, слід арештувати об`єкти нерухомості, що належать підозрюваній, з метою можливої конфіскації майна. У зв`язку із чим в клопотанні прокурор та слідчий просять: «Накласти арешт на частки нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , шляхом заборони будь-кому здійснювати його відчуження та розпорядження до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України. Накласти арешт на однокімнатну квартиру розміщену за адресою: АДРЕСА_2 , належну на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , шляхом заборони будь-кому здійснювати його відчуження та розпорядження до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України. Розглянути клопотання за відсутності власника даного майна, а також його захисника чи представника, оскільки існує реальна загроза перереєстрації права власності на вказане майно, запобігання можливості його приховування або знищення, яке необхідно арештувати з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні».

Щодо вимог сторони обвинувачення в частині розгляду клопотання у відсутності власника майна та його захисника, то слідчий суддя вважає, що така вимога не грунтується на нормах КПК, оскільки ч.1 та ч.2 ст.172 КПК визначено, що:

«1. Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, іншого власника майна, і за наявності - також захисника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

2. Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, іншого власника майна, їх захисника, представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна».

Таких даних в клопотанні слідчим не наведено, оскільки ні слідчим, ні прокурором не надано доказів того, що як вони вказують в клопотанні, існує реальна загроза перереєстрації права власності на вказане майно, запобігання можливості його приховування або знищення, яке необхідно арештувати з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти арешту майна, а саме квартири, вказавши, що 30.04.2024 року підозрювана продала квартиру, аби мати можливість сплатити заставу у разі обрання судом апеляційної інстанції запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що надав витяг є реєстру речових прав, сформований 30.04.2024 року о 14.52.44. Щодо частки іншого об`єкта, то при його арешті адвокат поклався на розсуд суду.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не з`явилася, тому з огляду на строки розгляду клопотання слідчим суддею прийнято рішення про розгляд провадження у відсутності власника майна, оскільки відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю прокурора, власника майна, і за наявності - також захисника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При вирішенні клопотання слідчий суддя звертає увагу на те, що метою арешту майна в мотивувальній частині клопотання слідчого вказана можлива конфіскація, а в п.3 резолютивної частини клопотання забезпечення цивільного позову.

При вирішення клопотання слідчим суддею враховується таке.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 3) конфіскації майна як виду покарання.

Згідно із ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (а саме конфіскації майна як виду покарання), арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно із ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Частина 11 ст.170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ч.1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.173 КПК України:

«2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

4. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

5. У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб».

В даному провадженні слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так з наданих слідчим матеріалів провадження вбачається, що слідчий просить накласти арешт на частки нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно вказано, що форма власності на вказаний обєкт приватна спільна часткова та ОСОБА_7 належить частка вказаного об`єкту.

Так слідчий суддя звертає увагу на те, що санкція ч.3 ст.369 КК України передбачає не обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а альтернативне, оскільки вказує, що:

«3. Діяння, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, - караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої».

Згідно із ст.59 КК України:

«Стаття 59. Конфіскація майна

1. Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

2. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу».

За наданими стороною захисту матеріалами встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на момент розгляду клопотання слідчого має іншого власника, що виключає її конфіскацію з огляду на положення ст.59 КК України про те, що конфіскації підлягає лише майно, що є власністю засудженого.

Таким чином клопотання підлягає лише частковому задоволенню, а саме слід арештувати майно, яке, як встановлено слідством ще належить підозрюваній ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, про арешт майна в кримінальному провадженні №0000459 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою можливої конфіскації, а саме частки нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , шляхом заборони будь-кому здійснювати його відчуження та розпорядження до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Копію ухвали надати учасникам провадження не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1