Провадження № 1-кс/686/4243/24
17 травня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування скарги особа, яка її подала зазначає, що постанова слідчої не відповідає вимогам процесуального закону щодо всебічності та повноти проведення досудового розслідування.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 і ОСОБА_3 подану скаргу підтримали, просили задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечив, вважає, що кримінальне провадження слідчою закрите на підставі проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування.
На підставі положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
У поданій скарзі адвокат ОСОБА_4 просить поновити строк на оскарження указаної постанови слідчого, зазначаючи про звернення до слідчого судді із указаною скаргою 29.04.2024, проте скарга повернута ухвалою від 30.04.2024 у зв`язку із пропуском строку на оскарження.
Адвокат ОСОБА_4 стверджує, що оскаржувану постанову ОСОБА_3 отримав 18.04.2024. До скарги представник ОСОБА_3 долучає копію конверта поштового відправлення із відміткою на конверті про її відправку 15.04.2024.
За наведених обставин, у зв`язку із вчиненням дій щодо оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження та пов`язаних із цим процесуальних дій, строк на оскарження пропущений із поважних причин, а тому підлягає поновленню.
Постановою старшого слідчого ВРЗСГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 08 квітня 2024 року кримінальне провадження закрите у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_7 та державного виконавця ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.
На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.
Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.
Вказаних вимог законодавства слідча не дотрималася.
Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Матеріали кримінального провадження свідчать, рішення слідчого про його закриття було скасовано з підстав невжиття усіх необхідних слідчих дій та неповноти досудового розслідування.
Не усунута така неповнота і натепер.
Однак, за закриваючи кримінальне провадження слідча приходить до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення також і у діях державного виконавця ОСОБА_8 , відомості про проведення досудового розслідування відносно якого у наданих матеріалах кримінального провадження відсутні.
Отже, висновки, викладені у оскаржуваній постанові у цій частині не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Згідно із висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 640/641/20-22 від 09.11.2020 року, згідно з яким, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 не відповідає вимогам державних будівельних норм і правил, не може бути житловим будинком придатним для проживання та не підлягає для експлуатації, станом на день підписання договору купівлі-продажу були недотримані норми та пожежні норми по всіх конструктивах, а тому вказана будівля перебувала у незадовільному технічному стані та непридатна для проживання. Ступінь будівельної готовності житлового будинку на дату проведення огляду становить 57%.
Разом із цим, слідча посилаючись на указаний висновок експерта, приходить до суперечливого висновку про те, що «через деякий час вищевказаний будинок прийшов у непридатний для проживання стан і ОСОБА_3 звернувся із заявою про шахрайські дії».
Поза увагою слідчої залишилася необхідність з`ясування підстав виготовлення технічного висновку №745-1/08 від 30.07.2008 про відповідність будинку адресою АДРЕСА_1 технічним нормам.
Також під час досудового розслідування неповно з`ясований фінансовий стан ОСОБА_7 починаючи із дня пред`явлення виконавчого листа про стягнення із нього коштів до виконання, в той час як із наявної у матеріалах кримінального провадження постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 02.05.2018 у справі 686/6329/14-ц (т.9, а.п59-60) судом констатовано, що за період із серпня 2017 року по лютий 2018 року борг ОСОБА_7 за виконавчим листом не сплачувався.
Апеляційним судом у цій справі підтверджено висновок суду першої інстанції про умисне ухилення боржника ОСОБА_7 від виконання рішення суду.
За твердженням ОСОБА_3 , ОСОБА_7 із часу ухвалення рішення суду про стягнення із нього коштів та на час проведення досудового розслідування займався підприємницькою діяльністю та мав дохід.
Проте, під час досудового розслідування був проведений тимчасовий доступ до документів ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо доходів ОСОБА_7 за період із 01.01.2022 по 30.09.2023.
Отже, в процесі проведення досудового розслідування слідчою не були належним чином досліджені всі встановлені обставини, про що свідчить відсутність викладу їх змісту та аналізу у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.
З огляду на наведене, неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним та стверджувати про проведення усіх необхідних слідчих дій для досягнення мети кримінального провадження.
Вказані недоліки постанови слідчого та неповноту досудового розслідування слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути, а тому вони повинні бути усунуті слідчим під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, установити осіб, яким відомо яким чином щодо будинку за адресою АДРЕСА_1 виготовлений технічний висновок про його належний технічний стан та дослідити документи, що цьому передували, з`ясувати фінансовий та майновий стан ОСОБА_7 , починаючи із часу пред`явлення ОСОБА_3 виконавчого листа до виконання, установити та допитати осіб,яким відомі обставини, що є предметом досудового розслідування.
Викладені у скарзі аргументи щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого внаслідок неповноти проведення досудового розслідування заслуговують на увагу.
За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Поновити адвокату ОСОБА_4 строк на подання скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1