Справа № 473/709/24
Номер провадження1-кп/473/156/2024
ВИРОК

іменем України

"15" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0001251 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення проходить військову службу по мобілізації на посаді командира ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні сержант, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді командира ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи з єдиним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства 18.11.2023 року приблизно о 19:00 год., 30.11.2023 приблизно о 19:15 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , та 05.12.2023 приблизно о 14:30 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , будучи неодноразово притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства в сім`ї, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння, повторно вчинив відносно своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, що виразилось у висловлюванні на її адресу слів нецензурної лайки, образ, погроз, на зауваження припинити не реагував, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_4 , погіршення якості її життя, що виявилось у формі втоми, розчаруванні у сімейних цінностях, втрати повноцінного сну, відпочину, негативних переживаннях та емоціях, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст..126-1 КК України, визнав повністю та пояснив, що він співмешкав тривалий час з потерпілою. Не проживають разом з вересня 2023 року. В них є двоє сумісних дітей, з якими ОСОБА_5 бажає спілкуватись, хоч в їх свідоцтвах про народження й не значиться, як батько. Через це він постійно свариться з ОСОБА_4 . Він притягувався судом до адміністративної відповідальності за насилля у сім`ї, але незважаючи на це 18.11.2023 та 30.11.2023 в вечірній час приходив до потерпілої додому та вчиняв сварки через дітей. Також, 05.12.2023 року, коли він перебував у м.Миколаєві, він телефонував дитині, але трубку взяла потерпіла, а тому він почав ображати її та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. В ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті є достовоірними.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що вона тривалий час співмешкала з обвинуваченим. Мають двох неповнолітніх дітей. В березні 2023 року вони розійшлись, а потім обвинувачений почав приходити до неї додому постійно вчиняв сварки, ображав та принижував її, погрожував. Потерпіла неодноразово зверталась до поліції, поліцейські складали на ОСОБА_5 протоколи. 18.11.2023, 30.11.2023, 05.12.2023, обвинувачений вчиняв проти неї домашнє насильство, ображав її нецензурною лайкою, погрожував розправою, принижував її. Діти просили обвинуваченого цього не робити, але ОСОБА_5 не зупинявся. Всі рази вона зверталась до працівників поліції.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 18.11.2023 року, вона просить притягнути до відповідальності колишнього співмешканця ОСОБА_5 , який систематично вчиняє стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, що виражається у погрозах фізичною розправою, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік.

Згідно протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.11.2023 року, ОСОБА_4 просить притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , який 30.11.2023 року приблизно о 19:15 год. на території її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , погрожував їй фізичною розправою, тим самим вчинив відносно неї психологічне насильство.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 05.12.2023 року, вона просить притягнути до відповідальності колишнього співмешканця ОСОБА_5 , який систематично вчиняє стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, що виражається у погрозах фізичною розправою та образах нецензурною лайкою. 05.12.2023 приблизно о 14:40, ОСОБА_5 в телефонній розмові знову погрожував їй фізичною розправою.

Згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.08.2023, ОСОБА_5 визнаний винним у вчинені 10.08.2023 року відносно ОСОБА_4 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.10.2023, ОСОБА_5 визнаний винним у вчинені 07.10.2023 відносно ОСОБА_4 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції. Суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України , визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено..

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставини скоєння кримінального правопорушення, ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а саме те, що це є нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що він посередньо характеризується, в силу ст..89 КК України не судимий, думку потерпілої, яка вважає за необхідне призначити йому покарання не позбавлене з обмеженням або позбавлення волі , суд вважає можливим, на підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, про що просив прокурор в судовому засіданні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, протиправні дії вчиняв протягом тривалого часу, що призвело до дестабілізації нормальної обстановки у родині, вчиняв насильство щодо своєї колишньої співмешканки, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя, втрати позитивних емоцій, наявності негативних переживань у потерпілої, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого, як до особи, яка вчинила домашнє насильство необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді заборони листування, телефонних переговорів з ОСОБА_4 , яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбачених ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п. 4 ч.1 ст.91-1 КК України, у вигляді заборони листування, телефонних переговорів з ОСОБА_4 , яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб строком на 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: