Справа № 462/4984/24
провадження 1-кп/462/483/24
У Х В А Л А

27 червня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 захисника: ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

прокурор, звернувся до суду з клопотанням про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, покликаючись на те, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України. Вказав, що ризики, які стали підставою для обрання та продовження даного виду запобіжного заходу, не минули та не зменшились, а також те, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому, є необхідність в продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.

Захисник та обвинувачений заперечили проти клопотання про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою покликаючись на те, що ОСОБА_4 , не має жодних намірів порушувати будь-які зобов`язання перед судом, а ризики, що зазначені стороною обвинувачення є необгрунтованими, та станом на день розгляду клопотання зменшились. Просили суд застосувати відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників справи, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри, на даний час, не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочинів, відсутність соціальних зв`язків обвинувачуваного, репутацію обвинуваченого, його майновий стан. Судом також враховується характеризуючі дані про особу, -відсутність постійного джерела доходу. Враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені стороною обвинувачення, є достатньо підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

За таких обставин, враховуючи існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я обвинуваченого; його репутацію, майновий стан, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 30 діб.

Наведені обвинуваченим та його захисником спростування позиції прокурора щодо недоцільності подальшого тримання під вартою та необхідності обрання більш м`якого заходу, не знайшли свого підтвердження під час розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування або зміни запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 196, 197, 199, 315 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_4 , / ІНФОРМАЦІЯ_1 / у виді тримання під вартою на 30 діб, тобто до 27 липня 2024 року включно.

Заставу визначити в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 181680 /сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят/ грн. яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент.

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, обвинуваченого ОСОБА_4 зобов`язати:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Львова та Львівської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачений ОСОБА_4 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1