Справа № 755/5102/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 від 05 березня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 07 липня 2023 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2024 року близько 18 години ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , на загальному коридорі під`їзду спільно з ОСОБА_4 .

На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпочався словесний конфлікт, під час якого, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_4 на відстань витягнутої руки та наніс йому один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область лобної ділянки голови.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судово - медичної експертизи № 042-444-2024 від 20 березня 2024 року: «При аналізі наданої медичної документації потерпілого ОСОБА_4 було виявлено такі тілесні ушкодження: рана (визначена клінічними лікарями як забійна, без опису морфології) м`яких тканин лобної ділянки.

Відновлення порушеної анатомічної цілісності та порушеної функції тканин по місцю утворення ран будь-якої етіології у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, виявлене тілесне ушкодження, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно п. п. 1.5.2, 2.3.3. та 4.6. «Правил».

Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявленого тілесного ушкодження, є підстави вважати, що виявлене тілесне ушкодження утворилося за рахунок однократної ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею, 04 березня 2024 року.

Виявлене тілесне ушкодження не є небезпечним для життя та не могло утворитися за рахунок падіння на площину».

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим, прокурором був скерований до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , про те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснені положення ч. 2 ст. 302 КПК України про обмеження права апеляційного оскарження та він погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акту долучені матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Також до обвинувального акту долучені письмові заяви потерпілого ОСОБА_4 від 20 березня 2024 року, про те, що йому роз`яснені вимоги ч. 2 ст. 302 КПК України і він погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку (а.с. 92), та про те, що він відмовляється від цивільного позову у цьому кримінальному провадженні, оскільки, матеріальні збитки йому відшкодовані у повному обсязі (а.с.27).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності, що підтверджує адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 не заперечує проти такого розгляду, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у заподіянні ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я повністю доведена, дії обвинуваченого суд кваліфікує як кримінальний злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому проступку, активно сприяв органам досудового слідства у розкритті кримінального правопорушення, не працює, раніше судимий, вчинив кримінальний проступок під час іспитового строку відбуття покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив рецидив кримінальних правопорушень, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра не перебуває, потерпілий не має до ОСОБА_3 будь-яких претензій матеріального характеру, оскільки, матеріальні збитки йому відшкодовані у повному обсязі.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального провадження.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 органом досудового розслідування та судом визнається - рецидив кримінальних правопорушень.

Крім того, при призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним їх обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, за який він засуджується цим вироком, під час відбуття покарання призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2023 року, яким він засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 1 рік, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 71 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні вирішені відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня початку відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судово-медичної експертизи за № 042-444-2024 від 20 березня 2024 року у сумі 1998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: змив речовини бурого кольору з поверхні бетонних сходів, яку було запаковано до паперового конверту коричневого кольору та опломбовано пломбою NPP-0129096, який було передано на зберігання до камери речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченомуст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1