Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1099/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000398 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинувачуваного ОСОБА_10 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2023 року, яким засуджено

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ємилівка Володарсько-Волинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст.89 КК України, не судимого

- за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахується з моменту затримання після вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 , завдану їй матеріальну шкоду в сумі 14563 (чотирнадцять тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні та моральну шкоду в сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме :

- SD диски з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 , залишено у матеріалах кримінального провадження;

- змиви з лівої та правої руки ОСОБА_11 , змиви з лівої та правої руки ОСОБА_12 , змиви з лівої та правої руки ОСОБА_10 , зрізи трави з плямами бурого кольору, зразок крові ОСОБА_12 , зразок крові ОСОБА_10 , зразок крові померлого ОСОБА_11 , зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_10 , зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_12 , зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки померлого ОСОБА_11 , дві цигарки марки «Філі Моріс», уламок деревини з волоссям, уламок деревини з плямами бурого кольору, зразки букального епітелію ОСОБА_10 , зразки букального епітелію ОСОБА_12 , зразки букального епітелію померлого ОСОБА_11 , шкарпетки, труси та штани з плямами бурого кольору, вилучені з трупа ОСОБА_11 , чоловічу сорочку з плямами бурого кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області, кросівки синього кольору, кросівки із вставками салатового кольору, футболку, шорти, залишено у ній, до прийняття кінцевого рішення щодо особи матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, 21 серпня 2017 року, близько 00 години 10 хвилин ОСОБА_10 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебували на перехресті вулиць Житомирської та автомобільної дороги "Житомир-Виступовичі" с.Старий Бобрик Хорошівського району Житомирської області, де у ОСОБА_10 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ..

У вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_13 , за попередньою змовою з особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вийшли на відкриту ділянку місцевості, що на відстані близько 21 метра вздовж ближньої до поля крайньої межі посадки та 30 метрів від вказаної автомобільної дороги "Житомир-Виступовичі" на рівні будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_10 , підійшов до ОСОБА_11 , взяв його руками за сорочку та намагався повалити на землю. Однак ОСОБА_11 у цей момент повернувся, а тому ОСОБА_10 не втримався на ногах та разом із ОСОБА_11 впав на землю. У цей час особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, підійшла до ОСОБА_10 , якому допомогла підвестись на ноги, після чого нанесла ОСОБА_11 декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя. Від отриманих ударів ОСОБА_11 втратив рівновагу та впав на землю. Після чого, особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, нанесла ОСОБА_11 кулаками обох рук декілька ударів в область голови та тіла. В цей час ОСОБА_14 кулаком правої руки наніс ОСОБА_11 декілька ударів в область грудини та переступивши потерпілого, наніс йому декілька ударів правою ногою по тулубу та нижніх кінцівках.

Продовжуючи свої злочинні дії, особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, наніс декілька ударів кулаками обох рук по ребрах потерпілого та один удар ногою в область обличчя ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_10 наніс потерпілому по тілу, голові та нижніх кінцівках не менше 5 ударів ногами та кулаками рук, не менше 6 ударів по тілу ОСОБА_11 , а особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження по тілу та голові потерпілого ОСОБА_11 нанесла не менше 10 ударів ногами та не менше 10 ударів кулаками рук.

В результаті даної події ОСОБА_10 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, заподіяли ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді садна, синців, забійної рани на голові, крововиливу в м`які тканини голови та субарахноїдальні крововиливи обох півкуль головного мозку, які в своїй сукупності та по механізму свого утворення є закритою черепно-мозковою травмою, синці, садна на тулубі, перелом грудини, перелом ребер по декільком анатомічним лініям з ушкодженням плеври та легеневої тканини, сліди рідкої крові в обох плевральних порожнинах, масивний крововилив в заоочеревний простір та діафрагму зліва, розрив селезінки, рідкої крові в черевній порожнині, які в своїй сукупності становлять травму тулуба, синці, садна на обох верхніх кінцівках та на лівій нижній кінцівці, які згідно висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті, а також синці, садна на обох верхніх кінцівках та на лівій нижній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

На судове рішення подано апеляційну скаргу захисником ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , який участі в суді першої інстанції не приймав.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник вказує, що суд поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим щодо справи доказам, деяким доказам не дав оцінку взагалі, деякі докази проігнорував, в основу вироку покладено припущення, не розглянув питання допустимості наданих доказів.

Крім того, судом не враховано особу обвинуваченого та не розглянуто належним чином можливість застосування відносно обвинуваченого покарання нижче мінімальний межі передбаченою пунктом відповідної статті Кримінального кодексу України.

На думку апелянта, судом необґрунтовано покладено на обвинуваченого відшкодування моральної сходи у сумі 200 000 гривень та матеріальної шкоди в сумі 14563 гривень.

Від прокурора надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , в яких він просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Обвинувачений ОСОБА_10 був завчасно повідомлений про розгляд апеляційної скарги захисника, останній раз обвинувачений ОСОБА_10 з`явився на розгляд справи 29.11.2023 року, вказав, що з захисником ОСОБА_9 договірні стосунки припинив, зв`язку з ним не має, просив надати час для укладення угоди з іншим адвокатом та надав розписку про те, що повідомлений про наступне судове засідання на 10.00 год. 26.03.2024.

Телефонограмою суду від 26.03.2024 р., ОСОБА_10 повідомив, що уклав угоду з іншим захисником. Також, обвинувачений ОСОБА_10 надав власноручне письмове зобов`язання з`явитися на розгляд справи 16.04.2024р., однак до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не заявляв, поважних причин неявки не повідомляв.

Захисник ОСОБА_9 , до суду апеляційної інстанції не з`являвся, був завчасно повідомлений про розгляд апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду не заявляв, поважних причин неявки не повідомляв. Зазначені в апеляційній скарзі номери телефону є неактивними, а супровідні листи, які відправлялися на поштову адресу зазначену захисником поверталися по закінченню терміну зберігання.

З переписки прокурора із захисником ОСОБА_9 по інтернет ресурсу месенджерів через «WhatsApp» та «Viber», останній повідомив, що про розгляд кримінального провадження він знає та вже не здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_10 , перебуває за межами України.

Статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд, що знайшло своє відображення у положеннях статей 7, 10, 22КПК України, відповідно до яких зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, свобода сторін кримінального провадження у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. При цьому, суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків.

Насамперед, слід зауважити, що право бути присутнім під час судового розгляду своєї справи не є абсолютним. Якби заборона розглядати справу за відсутності обвинуваченого не мала жодних виключень, то це, як пояснив ЄСПЛ у справі Colozza v. Italy (§ 29), могло б паралізувати кримінальне провадження, оскільки потенційно тягнуло б за собою втрату доказів, сплив строків притягнення до відповідальності та судові помилки. Таким чином, саме по собі слухання кримінальної справи за відсутності обвинуваченого не є порушенням статті 6 ЄКПЛ.

Утім, таке слухання сумісне із вимогами Конвенції тільки за певних умов. Зокрема, слухання може відбуватися за відсутності обвинуваченого, якщо він відмовився від права бути присутнім на слуханні. Така відмова може бути явно висловленою або такою, що випливає з поведінки обвинуваченого, наприклад, коли він намагається ухилитися від судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності захисника ОСОБА_9 , який припинив договірні стосунки з обвинуваченим та у відсутність самого обвинуваченого ОСОБА_10 , участь якого не є обов`язковою та який будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду тричі на розгляд справи не з`явився, був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв і мав достатньо часу щоб організувати свій захист.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора на апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_10 за ч.2 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_10 у суді першої інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що 21 серпня 2017 року, він після роботи зустрівся із ОСОБА_12 , де спочатку відпочивали у кафе "Джерело", потім пішли до с.Старий Бобрик, де по дорозі зустріли ОСОБА_11 , знайомого ОСОБА_15 . Між Скулинцем та потерпілим раніше був конфлікт. Вони запропонували ОСОБА_11 піти з ними, щоб разом придбати горілки домашнього виробництва, на що той погодився. По дорозі, ОСОБА_16 запропонував побити ОСОБА_11 , нащо він дав свою згоду. Після чого він підійшов до ОСОБА_11 та намагався збити його з ніг, однак впав на землю разом з потерпілим. Скулинець допоміг йому піднятися, після чого він та ОСОБА_16 почали наносити ОСОБА_11 удари по тілу та по голові. На даний час точної кількості та локалізації цих ударів, він не пам`ятає, тому що від тієї події пройшло багато часу. Коли вони припинили бити ОСОБА_17 , він зняв з потерпілого сорочку та витер нею обличчя потерпілого, яке було у крові. Вказану сорочку забрав із собою та викинув неподалік від місця, де вони залишили потерпілого. Поруч з потерпілим він знайшов пачку цигарок, у якій було декілька цигарок та забрав її з собою. Банківську картку ОСОБА_11 забрав ОСОБА_18 . Коли до нього прибули працівники поліції він добровільно видав їм одяг, у якому був одягнений під час вчинення даного злочину. Під час проведення з ним слідчого експерименту, він добровільно розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, яке він вчинив спільно з ОСОБА_19 , вказав на місце де сталася ця подія та на місце, де він викинув сорочку потерпілого. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди визнав повністю, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди визнав частково.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_10 , його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом належних та допустимих доказів.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2017 з відеозаписом до нього, при проведенні якого ОСОБА_10 на місцевості розповів та вказав на обставини, кількість, локалізацію та механізм нанесення ним та ОСОБА_12 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Потерпіла ОСОБА_7 , пояснила, що 21.08.2017 близько 7 -ї годині ранку до неї прийшов голова сільської ради- ОСОБА_20 з тим, що йому зателефонував місцевий пастух- ОСОБА_21 та повідомив, що її брата ОСОБА_11 знайшли у полі побитим. Коли вона прибула на місце події, то побачила брата, який лежав на траві весь у крові, без сорочки. Вона по телефону викликала "швидку допомогу" та поліцію і зателефонувала своєму чоловікові, який прибув до неї та у подальшому у кареті "швидкої допомоги" супроводжував її брата до лікарні, звідки повідомив їй, що брат помер. Ще до приїзду медичних працівників, на місці події, брат повідомив їй, що його побив ОСОБА_18 , якого брат знав, так як вони односельці. Іншого злочинця брат не знав. ОСОБА_16 по характеру конфліктний, раніше неодноразово приймав участь у побитті людей. ЇЇ брат був за характером спокійним, не конфліктним.

Вище викладені показання узгоджуються з іншими доказами.

Згідно копії картки виклику швидкої медичної допомоги та картки виїзду швидкої медичної допомоги за № 2719, 21.08.2017 о 06 год. 55 хв. було прийнято повідомлення про побиття ОСОБА_11 .. Виклик надійшов від сестри потерпілого.

Протоколом огляду місця події від 21.08.2017 з фотоілюстраціями до нього, оглянуто відкриту ділянку місцевості (частину поля) за автомобільною дорогою «Виступовичі Житомир», в напрямку залізниці, поблизу дорожнього знаку «Старий Бобрик», де виявлено та вилучено уламок деревини з плямою бурого кольору, траву з плямами бурого кольору та зафіксовано обстановку на місці виявлення ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями.

Протоколом огляду місця події від 21.08.2017 з фотоілюстраціями до нього, у кюветі автодороги «Виступовичі-Житомир» між АДРЕСА_2 виявлено та вилучено сорочку, належну ОСОБА_11 , зі слідами бурого кольору .

Протоколом огляду місця події від 21.08.2017 з фотоілюстраціями до нього, у приміщенні прохідної бувшої автобази в АДРЕСА_3 виявлено та вилучено одяг та взуття ОСОБА_10 з плямами бурого кольору, а також пачку цигарок, яка, зі слів ОСОБА_10 , належала ОСОБА_11 ..

Згідно висновку експерта №762 від 17.10.2017 у ОСОБА_11 виявлено: садна, синці, забійні рани на голові, крововилив в м`які тканини голови та субарахноїдальні крововиливи обох півкуль головного мозку, які в своїй сукупності та по механізму свого утворення є закритою черепно-мозковою травмою, що утворилася в термін від 1 години до 12 годин до часу настання смерті, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Крім того, виявлено синці, садна на тулубі, перелом грудини, переломи ребер по декільком анатомічним лініям з ушкодженням плеври та легеневої тканин, сліди рідкої крові в обох плевральних порожнинах, масивний крововилив в заочеревинний простір та діафрагму зліва, розрив селезінки, рідка кров в черевній порожнині, які в своїй сукупності становлять тупу травму тулуба, утворилися в термін від 1 години до 12 години до часу настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Також виявлені синці та садна на обох верхніх кінцівках та на лівій нижній кінцівці, що утворилися в термін від декількох годин до 1 доби до часу настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. Всі вказані тілесні ушкодження утворилися від травматичного удару тупого (их), твердого (их) предмету (ів), що не залишили характерних та специфічних ознак своєї контактуючої, слідоутворюючої поверхні. Хоча деякі тілесні ушкодження і знаходяться у ділянках, доступних для нанесення власною рукою, але малоймовірно, що можливо нанести власною рукою собі такі смертельні удари (переломи ребер по декільком анатомічним лініям, розрив селезінки, масивний субарахноїдальний крововилив в обох півкулях головного мозку). Смерть ОСОБА_11 настала від тупої травми голови та тулуба, які ускладнилися розвитком травматичного шоку, про що свідчить наявність в нього тяжких тілесних ушкоджень, повнокрів`я серця, мозкового шару нирок, набряк інтерстицію та ішемія в серці, ішемія кори та анемія клубочків нирок (гіcтологічно). При судово-токсикологічній експертизі крові із трупа ОСОБА_11 етилового та інших спиртів не виявлено. Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ, слід рахувати, що смерть ОСОБА_11 могла настати в межах 12-18 годин до часу судово-медичної експертизи трупа в морзі .

За висновком експерта №135 від 09.11.2017, характер спричинених ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не виключає можливості врятування йому життя при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги з госпіталізацією та оперативним втручанням.

Згідно висновку експерта №2246/53 від 20.10.2017, тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_11 утворилися внаслідок нанесення ударів тупими твердими предметами по обличчю з обох сторін, нанесення ударів по всіх поверхнях грудної клітки та в ділянку попереку. Тобто тілесні ушкодження виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 могли утворитися за обставин на які вказував ОСОБА_10 під час слідчого експерименту за його участю від 22.08.2017.

За висновком експерта №1098 від 11.10.2017 , на кросівках, належних ОСОБА_10 , виявлено кров людини, видова належність якої не визначена.

Згідно висновку експерта №1038 від 06.10.2017, на шортах, належних ОСОБА_10 , виявлено кров людини, групову належність якої неможливо встановити із-за невиявлення групових антигенів за системою АВО.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі захисника, про те, що суд поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим щодо справи доказам, деяким доказам не дав оцінку взагалі, деякі докази проігнорував, в основу вироку покладено припущення, є необґрунтованими, оскільки захисник конкретних обставин, які залишилися неперевіреними судом першої інстанції не наводить.

Натомість, як вбачається з вироку, суд відповідно до статті 94 КПК України всебічно, повно і неупередженому дослідив всі обставини кримінального провадження, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Клопотання стороною захисту про визнання певних доказів недопустимими, в суді першої інстанції не заявлялося, відсутнє таке клопотання та посилання на відповідні докази і в апеляційній скарзі, а обвинувачений ОСОБА_10 надавав суду визнавальні показання, які узгоджуються з відтвореними ним обставинами спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що перед смертю потерпілий їй повідомляв про спричинення йому тілесних ушкоджень двома особами, серед яких був Скулинець, висновками експертиз про виявлення на одязі та взутті обвинуваченого сліди крові людини, висновками СМЕ щодо виявлення у потерпілого тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

За таких обставин висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України у колегії суддів сумніву не викликають та є правильними.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Суд першої інстанції, при обранні виду та розміру покарання ОСОБА_10 врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із положеннями ст. 12 КК України належить до тяжкого злочину, дані про особу винного, який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працює неофіційно, те що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, В тому числі судом враховано відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також суд урахував конкретні обставини вчинення злочину та ставлення обвинуваченого до скоєного, що заподіяну шкоду потерпілій не відшкодував.

Крім того, згідно досудової доповіді, складеної Пулинським районним сектором філії Державної установи "Центр пробації у Житомирській області" №33/20/714-21 від 16.06.2021 відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливе та становить високу небезпеку для суспільства (в т.ч. для окремих осіб) ( т.5 а.п. 143-147).

Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_10 лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, визначивши його в мінімальних межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином, покарання призначене ОСОБА_10 є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Переконливих доводів про необхідність призначення засудженому більш м`якого покарання нижче від найнижчої межі у апеляційній скарзі захисника не міститься та апеляційним судом не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про необґрунтоване стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у сумі 200 000 гривень та матеріальної шкоди в сумі 14563 гривень то колегія суддів вважає, що дані доводи також є необґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Встановивши доведеність винуватості ОСОБА_10 , суд першої інстанції, задовольнив позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 , стягнув з ОСОБА_10 на її користь 14563 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (витрати на поховання, поминальний обід), спричинення якої ОСОБА_10 на вказану суму визнав повністю.

При цьому, як убачається з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, щодо визначення та обґрунтування розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 , яка оцінила заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн., було встановлено судом з урахуванням характеру вчиненого злочину, його наслідків, глибини та тривалості моральних та фізичних страждань потерпілої, пов`язаних із смертю її рідного брата ОСОБА_11 у результаті протиправних дій ОСОБА_10 та вирішено стягнути в розмірі 200 000 грн.

Також виходячи при цьому з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд врахував конкретні обставини провадження та докази досліджені і оцінені в судовому засіданні, діяв на власний розсуд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду і вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди було визначено із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілої, конкретних обставин справи, наслідків вчиненого злочину і вважати його необґрунтовано завищеним підстав не має.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_22 є законним та обґрунтованим, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2023 року щодо ОСОБА_10 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: