справа № 165/1679/20
провадження №1-кп/165/43/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29 лютого 2024 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
01 березня 2020 року приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_2 , з мотивів особистих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, під час словесного конфлікту з ОСОБА_4 , наніс один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого потерпіла від нанесеного удару присіла, однак ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та не маючи наміру їх припинити, підійшовши до ОСОБА_4 наніс численні удари ногами по тулубу і кінцівках потерпілій, чим заподіяв останній, згідно висновку судово-медичної експертизи № 77 від 27.04.2020, тілесні ушкодження: - гематоми в ділянці обох стегон, гематоми в ділянці верхньої третини правої гомілки, гематоми в ділянці обох верхніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та закритий перелом УІІІ, ІХ ребер зліва по середньоаксилярній лінії, ІХ ребра справа по середньоаксилярній лінії, післятравматичний лівобічний гідроторакс, які відносяться до категорії середньої ступені тяжкості по признаку тривалості розладу здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю. При цьому показав, що викладені у обвинувальному акті обставини повністю відповідають обставинам вчиненого ним злочину, за яких він 01 березня 2020 року перебуваючи в кімнаті, що розташована на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , яка належала, нині покійному, ОСОБА_7 , під час конфлікту із ОСОБА_8 , наніс їй тілесні ушкодження, що відносяться до середньої тяжкості. При цьому зазначив, що у вказаній кімнаті він, власник житла та ОСОБА_9 , розпивали спиртні напої. Пізніше до них приєдналася ОСОБА_4 . Між ним та потерпілою виник конфлікт, в ході якого він наносив їй удари руками та ногами по тулубу, ногах та руках. Не пригадує, чи був в цей час у взутті. Не заперечує, що потерпіла просила припинити її побиття, оскільки мала намір покинути кімнату. Зазначив, що після цього, ОСОБА_4 сама одягнула взуття та вийшла з кімнати, а ОСОБА_10 сказав йому закрити за нею вхідні двері. Крові на потерпілій не бачив. Не знав, що такі наслідки наступили від його неправомірних дій. Щиро кається у вчиненому, шкодує, просить вибачення у потерпілої, щодо вирішення цивільного позову ОСОБА_4 , який розглядається у кримінальному провадженні, покладається на розсуд суду. Зазначив, що має намір відшкодувати потерпілій завдану шкоду, але не зробив цього до розгляду справи, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила обставини спричинення їй тілесних ушкоджень, які не заперечує обвинувачений, але уточнила, що перший удар ОСОБА_6 наніс їй в область губи, пошкодивши її внутрішню поверхню. Від цього удару вона присіла і обвинувачений продовжив наносити їй численні удари руками і ногами в область рук, ніг та тулуба. Потім зробив перерву, і повернувся, продовживши її побиття. Зазначила, що до місця її перебування, на її прохання прийшов ОСОБА_11 , який допоміг їй одягнутися і вони разом покинули кімнату, де ОСОБА_6 наніс їй тілесні ушкодження. Наголосила, що наслідки побиття були страшними, і, як би невчасна та кваліфікована медична допомога, то був би летальний результат. Показала, що протягом місяця перебувала на стаціонарному лікуванні, мала переломи трьох ребер із зміщенням, після травматичний лівобічний гідроторакс, множинні гематоми верхніх і ніжних кінцівок. Їй тричі проводили пункцію лівої плевральної порожнини, оскільки переломані ребра травмували легеню. Перенесла шок, сильний біль та приниження. Тривале лікування та очікування висновку лікарів про доцільність хірургічного втручання, принесло масу моральних страждань. Їй було важко пересуватись, самостійно дихати, потребувала сторонньої допомоги. Отримані травми та наслідки побиття забрали роки повноцінного життя. Оцінює моральні страждання у 100000 грн, які просить стягнути з ОСОБА_6 на відшкодування шкоди, завданої злочином. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, які не досліджувалися в суді, в апеляційному порядку.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Враховуючи показання обвинуваченого, потерпілої, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Надаючи оцінку особі обвинуваченого ОСОБА_6 , суд зазначає, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, у 2018 році звертався за медичною допомогою з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, перебуває на обліку у лікаря нарколога, негативно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, при цьому відсутні обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.
Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , не обирався.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Згідно ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 20 грудня 2023 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов?язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Початок перебігу іспитового строку рахувати обвинуваченому ОСОБА_6 з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 70 000 грн. (сімдесят тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Речові докази: компакт-диски з відеозаписом слідчих дій та фототаблицю з пакетом та CD диском залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий підпис ОСОБА_12