Справа № 333/1962/24
Провадження № 1-кс/333/792/24
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001688, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2024 року слідчий першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001688, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у проваджені першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001688, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2024 року, близько 22 год. 20 хв., в міському парку «Металургів» м. Запоріжжя (біля блокпосту ЗП 06, розташованого праворуч на виїзді з дамби через р. Дніпро в напрямку пр. Соборного у м. Запоріжжі) на лавочці в положенні напівсидячи виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 НГУ, з вогнепальним пораненням в області голови скоїв самогубство з власної зброї АК-74 шляхом одиночного пострілу в рот.

В ході огляду місця події було виявлено та вилучено: предмет, зовні схожий на автомат з маркуванням « НОМЕР_2 »; магазин до автомата; предмети, схожі на патрони в кількості 29 шт.; предмет, схожий на гільзу; полум`ягасник до автомата; телефон «Motorola» в корпусі чорного кольору з чохлом чорного кольору; пластиковий контейнер білого кольору зі вмістом пігулок білого кольору; шапка зеленого кольору з наскрізним пошкодженням; змиви РБК з ґрунту за лавочкою (за тілом трупа ззаду) з контрольним тампоном; два відрізки липкої стрічки з мікрочастками з обох рук; змиви з обох долонь рук.

29.02.2024 року вказані предмети та речі, вилучені під час огляду місця події, постановою слідчого визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Посилаючись на те, що вилучені під час проведення огляду місця події вище вказані предмети та речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх збереження, слідчий просить накласти на них арешт.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, слідчий надав заяву про розгляду клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження № 0001688).

Клопотання слідчого про арешт майна погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 цього Кодексу, обшуку, огляду.

Вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення ошуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).

Таким чином, вирішення питання про те, чи є майно, яке потрапило до уповноваженої особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.

Припинення статусу тимчасово вилученого майна передбачено лише шляхом накладені арешту або його повернення.

Статтею 169 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для повернення тимчасово вилученого майна, а саме: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається: 1) з метою забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку з ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до постанови слідчого від 29.02.2024 року про визнання речовими доказами вищезазначені вилучені предмети та речі під час огляду місця події, визнано речовими доказами.

Визначені у клопотанні слідчого речі, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки зазначені матеріальні об`єкти мають значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадження як речові докази, що можуть бути використані як докази факту і обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що вони являються знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди.

Частиною другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу) 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 179 цього Кодексу): 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001688, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 29.02.2024 під час огляду місця події майно, а саме: предмет, зовні схожий на автомат з маркуванням « НОМЕР_2 »; магазин до автомата; предмети, схожі на патрони в кількості 29 шт.; предмет, схожий на гільзу; полум`ягасник до автомата; телефон «Motorola» в корпусі чорного кольору з чохлом чорного кольору; пластиковий контейнер білого кольору зі вмістом пігулок білого кольору; шапка зеленого кольору з наскрізним пошкодженням; змиви РБК з ґрунту за лавочкою (за тілом трупа ззаду) з контрольним тампоном; два відрізки липкої стрічки з мікрочастками з обох рук; змиви з обох долонь рук.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1