У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0001360 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2023 року ОСОБА_7 засуджений ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, до набрання вироку законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в сумі 4063 грн. Вирішено питання речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання, шляхом пом`якшення покарання з урахуванням ст. 69 КК України, та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що вирок підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На думку захисника, при призначенні ОСОБА_7 покарання судом не достатньо враховано особу обвинуваченого, який не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, його вік, позитивні характеристики, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Зазначає, що при вирішенні питання про конфіскацію майна враховано, що у власності обвинуваченого є житловий будинок та земельна ділянка. Однак, до вказаного житлового будинку обвинувачений не має відношення, оскільки у будинку мешкає його мати зі своєю родиною. У разі конфіскації будинку родина буде позбавлена місця проживання.

Також судом не було прийнято до уваги, що обвинувачений просив застосувати до нього ст.ст. 69, 75 КК України. Вважає, що враховуючи особу обвинуваченого, його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

У невстановлену під час досудового розслідування дату та час, ОСОБА_7 у невстановленої особи, діючи з корисливим мотивом, з метою подальшого збуту, отримав, тобто незаконно придбав речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, яка була заздалегідь розфасована у 16 полімерних згортків («закладок») та 2 полімерних zip-lock пакета та в подальшому незаконно її зберігав з метою збуту до моменту її вилучення працівниками поліції.

14 серпня 2023 року о 13:45 год біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та під час особистого обшуку у ОСОБА_7 виявлено та вилучено 16 згортків та 2 полімерних пакета із zip-lock застібками всередині яких виявлено кристалічну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, вагою 8,6689 гр, що відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що находяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, являються великим розміром психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_7 у невстановлену під час досудового розслідування дату та час, у невстановленої особи, діючи з корисливим мотивом, з метою подальшого збуту, отримав, тобто незаконно придбав, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, яка була заздалегідь розфасована у 3 полімерні згортки («закладки») та в подальшому незаконно його зберігав з метою збуту до моменту вилучення працівниками поліції.

14 серпня 2023 року о 13:45 год біля будинку АДРЕСА_2 , під час особистого обшуку у ОСОБА_7 виявлено та вилучено 3 згортки, всередині яких виявлено рослинну речовину, яка відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, загальною вагою 2,672 гр.

Судом першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, але заяву про бажання брати участь при апеляційному розгляді не подав.

Захисник ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 вважав вирок суду законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів не проводить їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_6 про призначення ОСОБА_7 занадто суворого покарання, яке на його думку, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то вони є безпідставними, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі та у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, судом першої інстанції достатньо враховані всі обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник.

Наведені захисником доводи про те, що судом першої інстанції не враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно, не заслуговують на увагу, оскільки ці дані враховано при призначенні покарання ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає неслушними доводи захисника про наявність достатніх підстав для застосування вимог ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Призначення покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України є можливим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, й інші обставини, не зазначені у цій статті. Ними, зокрема, можуть бути: вчинення злочину вперше; визнання вини особою, що вчинила злочин; молодий вік цієї особи; позитивна характеристика за місцем праці, навчання чи проживання; стан її здоров`я; наявність малолітніх дітей чи інших осіб на її утриманні та інше.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для визнання обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, наявність позитивної характеристики та відсутність судимостей, оскільки ця обставина не запобігла вчиненню обвинуваченим тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, а дії обвинуваченого становили підвищену суспільну небезпеку.

Хоча ОСОБА_7 висловив щире каяття та активно сприяв розкриттю злочину, що враховано судом першої інстанції, як обставина, яка пом`якшує покарання, але з огляду на обставини вчинених злочинів, їх характер, підвищену ступінь суспільної небезпеки, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ч. 1 ст. 69 КК України, про що просить захисник.

З цих же підстав, суд апеляційної інстанції не вбачає за можливе звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив умисні тяжкі злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, підвищену суспільну небезпеку вчинених злочинів, адже ОСОБА_7 займався розповсюдженням психотропних речовин та наркотичних засобів в особливо великих розмірах, суд вважає неможливим виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, та про відсутність підстав для прийняття рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що просить захисник, навіть з урахуванням вищевказаних даних про особу обвинуваченого.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому на підставі ст. 69 КК України та його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що просить апелянт, немає.

За такого апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 424, 425, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3