Провадження № 1-кп/750/100/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001692 від 17.05.2023, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п. Сайга, Росія, громадянина України, із професійно-технічною освітою, який неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 16.05.2023 близько 20 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись всупереч вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» вулицею Генерала Пухова міста Чернігова в напрямку від перехрестя з вулицею Захисників України до перехрестя з вулицею Шевченка, у ході конфлікту, що виник у ОСОБА_7 з ОСОБА_4 у зв`язку з обґрунтованими зауваженнями останнього щодо порушення ним правил дорожнього руху, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, при цьому, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, незважаючи на те, що ОСОБА_4 стояв безпосередньо перед автомобілем ОСОБА_7 , перешкоджаючи йому залишити місце вчинення порушення правил дорожнього руху, з метою проїзду у вказаному напрямку, з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_4 , поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , розпочав рух керованим транспортним засобом марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, використовуючи вказаний автомобіль, спорядженою масою 1044,0 кілограмів, як знаряддя заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_4 зазначеним транспортним засобом, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням уламків, множинних поверхневих забійних ран внутрішньої поверхні задньої третини правої стопи, що згідно висновку експерта відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, не визнав, пояснив, що на даний час дату подій не пам`ятає, це було близько 20 год. 00 хв., його знайома, ОСОБА_8 , завершувала роботу у магазині, він заїхав до неї, забрав її та збирався підвезти її додому, але перед цим мав намір заїхати на АДРЕСА_2 до літнього чоловіка, дяді Колі, якого знає через те, що відбудовував у нього фасад будинку, і той просив його ще провести ремонтні роботи у кімнаті, отже він вирішив заїхати подивитися кімнату, про що і сказав ОСОБА_9 . Коли він приїхав на АДРЕСА_2 , на зустріч йому йшов потерпілий, кричав йому, чого він тут їздить, бо тут не живе. Він запитав у потерпілого, чи той дурник, сказав, що він хоче проїхати до ОСОБА_10 , потерпілий все знімав на телефон, реально перешкоджав йому їхати. Він зупинив автомобіль, вийшов, відвів потерпілого в сторону, до паркану, але той знову повернувся і став перед його автомобілем, він смикнув потерпілого кілька разів, чекав моменту, коли той відійде, на якийсь момент потерпілий відволікся, тоді він почав рух на автомобілі, але потерпілий схопився правою рукою за капот його автомобіля і повісився на автомобілі, він різко загальмував, потерпілий від цього впав, вбік від автомобіля, він викрутив руль вправо до упора і почав рух, відчув удар в бік автомобіля, як пізніше з`ясувалося, удар прийшовся в низ водійської двері, відлетіла фарба, є вм`ятина, але в тому місті була рама, металевий борт, нога потерпілого могла зіскочити і цим залізом пошкодитися. Він не мав умислу завдавати шкоди потерпілому, не знав, що у того травмована нога. Після того, як потерпілий вдарив по автомобілю, він зупинив автомобіль, вийшов з нього, не мав наміру бити потерпілого, але вибивав у нього телефон, бо той напівлежачи продовжував знімати. Потім сів в автомобіль та поїхав, відвіз знайому. В тому місці, де він заїхав на вул. Пухова, висять знаки, що забороняють в`їзд та рух, але вони повішені не офіційно, формально з точки зору ПДР він не правий, що заїхав під «кирпич», але там їздять усі. Потерпілий не мав давати йому вказівки. Коли він почав рух автомобіля, потерпілий не стояв на лінії руху автомобіля, той якось ліг на капот в діагональ, скоріш за все, схопившись рукою за нього, вважав, що він проїхав примірно 0,5 м, потім натиснув на гальма, руки потерпілого відірвалися від капоту і той впав вбік, він вивернув руль вправо і почав рух, потерпілий вдарив його ногою а автомобіль, в тому місці полопалася шпаклівка і фарба, звук удару він чув, але пошкодження помітив вже коли поспілкувався з працівниками поліції, вважав, що потерпілий впав через різке гальмування, але вважав також, що потерпілий не заважав руху, на шляху руху автомобіля не перебував, був збоку від автомобіля, він не хотів наїжджати на потерпілого, не бачив, що той отримав травму ноги, інакше надав би йому допомогу, жалкує, що потерпілий отримав тілесне ушкодження, вибачився перед потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що він проживає за адресою АДРЕСА_3 , перед будинком вулиця, на в`їзді до якої встановлено дорожній знак 3.23 який забороняє по ній рух транспортних засобів, хоча на вулицю мається в`їзд з вул. Шевченка та вул. Захисників України. 16.05.2023р. він вийшов із свого помешкання примірно о 20 год. 05 хв. до магазину. Пройшов метрів 40 в сторону вул. Захисників України, як на зустріч йому рухався незнайомий автомобіль «Рено Кенго», в цей час він перебував в районі вул. Пухова, 9, крокуючи в напрямку вул. Захисників України. Поруч стояв сусідський автомобіль, чорний джип, він зупинився і почав робити зауваження водію автомобіля «Рено», чому він порушує вимоги дорожніх знаків, що встановлені на в`їзді у вулицю, водій почав йому погрожувати, грубо розмовляти, тоді він попросив водія або виїхати, так, як він туди заїхав, або повідомив, що він викличе поліцію, щоб ті пояснили водію, що той не може тут рухатися. На що водій сказав йому «викликай» і вимкнув двигун. Через певний проміжок часу, примірно о 20:12, він викликав поліцію. Примірно через дві хвилини водій «Рено» завів двигун автомобіля і почав рух. Саме він зупинився попереду майже по центру вказаного автомобіля «Рено» зі сторони капоту, на ногах у нього були гумові капці, автомобіль почав рух, він кричав водію: «що ви робите» і тому подібне, рух автомобіля спричинив і його рух, оскільки автомобіль рухав і його, потім він відчув, як автомобіль якось підминає його ноги і він падає на правий бік, чітко він це вже не памятає, потім відчув на правій нозі больовий синдром і побачив, що зчесана нога. Під кінець цих подій з будинку № 4 вийшла сусідка і почала на нього кричати: «так тобі і треба, на що це тобі треба». З цією сусідкою у нього є судова справа, яка розглядається в суді. Коли автомобіль почав рухатися, він брав трохи лівіше і він якось зсунувся ближче до фари, потім впав на правий бік. На сторону водія, паркана та поштового ящика, якщо казати про орієнтири. Удари по автомобілю він не наносив, намагався виштовхати ногу з-під автомобіля. Водій вийшов із автомбіля і почав давати йому стусани, ногами, коли він лежав, руками коли він піднявся. Він вів відеозапис на особистий телефон, з моменту, коли стояв перед автомобілем, вимкнув, коли вийшла сусідка із будинку під №4. Таким чином відбувся наїзд переднього лівого колеса через його праву ногу, від якого він впав ближче до водійських дверей на правий бік та отримав ушкодження, зокрема, садна на правій нозі на внутрішній поверхні, в подальшому він якось встиг перевернутися на лівий бік, далі, хвилини через 2 водій поїхав в напрямку вул. Шевченка, коли приїхали поліцейські, обвинуваченого вже не було. Він особисто намагався дістатися до магазину, але коли приїхали патрульні, він з ними спілкувався та вони викликали йому «Швидку медичну допомогу». Водій дійсно стусанами та силою намагався його відвести в бік буд. № 9 від автомобіля. На вулиці, де це все трапилося, обвинувачений не проживає, із свідком з будинку АДРЕСА_4 є конфлікт по забудові. Свій цивільний позов підтримав, пояснив, що його життя у зв`язку із вчиненим відносного нього кримінальним правопорушенням змінилося, він перебував на лікарняному і тому не отримав одноразового грошового заохочення на роботі, виконувати службові обов`язки йому досі боляче, бо в нозі у нього є металева вставка, потрібно готуватися до другої операції, в ході якої цю вставку виймуть, але лікар попередив, що болісні відчуття в нозі у нього залишуться, він ходив на милицях 3 місяці, не міг вирішувати із сусідами питання щодо їхньої судової справи по будівництву, має двох неповнолітніх дітей, має автомобіль, яким користувався у разі потреби до лікарняного, зараз це для нього важко.

Вулиця у тому місці, де він перебував під час наїзду, не має тротуарів, він міг би обійти автомобіль, але він своїми діями таким чином намагався запобігти вчиненню порушення правил дорожнього руху і виявив свою громадянську позицію. Те, що водій пояснив, що їхав до сусідів, йому стало відомо після вказаної події. Він не мав відходити від автомобіля, це водій мав забезпечити безпеку руху.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що вона працює продавцем у магазині, обвинуваченого знає майже 10 років, має з ним дружні відносини, потерпілого також знає, як сусіда, живе неподалік, часто заходив у магазин. 16.05.2023р. близько 20-ої години після закриття магазину вона і ОСОБА_7 їхали по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 запропонував заїхати до знайомого, ОСОБА_12 , який проживав по АДРЕСА_2 . В момент, коли вони їхали по вул. Пухова, на зустріч їм вийшов ОСОБА_13 , потерпілий, який по виду, по розмові, був у стані сп`яніння, став до них чіплятися: «чому ви їдете?» «не пропущу!» Почалася словесна перепалка, деталей якої вона не пам`ятає, потерпілий стояв перед автомобілем, яким керував обвинувачений, та не пропускав його їхати, ОСОБА_7 відтягнув потерпілого в сторону паркану. Сів за кермо та хотів їхати, потерпілий знову повернувся до них і почав знімати, казав, що їх не пропустить, потім потерпілий трохи відійшов, вони почали рух, тоді ОСОБА_13 заскочив на капот, ОСОБА_7 загальмував, ОСОБА_13 впав з капоту з боку водія, вони почули удар в бік водійської двері, ОСОБА_14 вийшов, нахилився, потім сів в автомобіль, крутнув кермо вправо, ми об`їхали і поїхали. Вони казали ОСОБА_13 , що їхали до ОСОБА_15 , той кричав, що це не наша вулиця, що він викличе поліцію і тут не можна їхати, він стояв перед капотом автомобіля і не давав їхати, обійти автомобіль обвинуваченого у потерпілого можливість була і для цього вистачало місця. Їй було видно, що ОСОБА_13 заважав руху, його можна було об`їхати. ОСОБА_16 , що ОСОБА_13 вдарив ногами у водійські двері. ОСОБА_13 заскочив на капот автомобіля, коли автомобіль тільки почав рух, він тримався обома руками, їй здалося, що впав від гальмування, автомобіль зупиняється, потерпілий падає, ударяє автомобіль, після удару в автомобіль потерпілий кричав, але не від того, що йому боляче, після цього з автомобіля до потерпілого вийшов обвинувачений, нахилився, вона це бачила, бо сиділа на передньому пасажирському сидінні, вона бачила спину водія та його ноги до якоїсь частини. Мабуть до колін, потерпілий сидів, чи був напівлежачи на ліктях, ноги потерпілого вона бачила не до кінця, точно не може стверджувати, що бачила його ноги, але він не заважав руху, потім обвинувачений відвіз її додому на АДРЕСА_5 . На місці пригоди вона бачила доньку ОСОБА_12 , чи доньку, чи сестру жінки, були на вулиці через 2-3 будинки.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що вона проживає в АДРЕСА_4 , потерпілий є її сусідом, з яким у неї зіпсувалися відносини через його поведінку, а обвинувачений - знайомим, з яким добрі відносини. Взагалі вважає, що сама займає нейтральну сторону відносно як потерпілого, так і обвинуваченого. Точну дату події вона наразі не пам`ятає, ймовірно влітку 2023 року, вона, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 гуляли із дітьми біля їх будинку, вона побачила, що йде потерпілий від свого будинку в напрямку магазину по вул. Захисників України, потерпілий пройшов повз них, на зустріч їхав автомобіль, за кермом якого перебував обвинувачений, потерпілий зупинився перед автомобілем та став не дозволяти тому їхати, події відбувалися примірно метрах в десяти від того місця, де вона перебувала. Вулиця в цій частині не має тротуарів, але має до парканів ще метрів по півтора в обидва боки ширини від частини, по якій рухаються автомобілі, по ширині вулиці можуть два автомобіля роз`їхатися, якщо люди пропускають транспорт, який рухається, йдуть ближче до парканів. Потерпілий виставив руки до автомобіля, почав промовляти до водія: «куди ти їдеш?», «тут знак», на що автомобіль зупинився, водій, а нині обвинувачений, йому відповів, що він їде до ОСОБА_20 , а це батько свідка. В цей момент інших транспортних засобів поблизу не стояло, потерпілий міг пройти повз, ніщо йому не заважало, автомобіль їхав примірно по центру дороги і потерпілий йшов примірно також, після зупинки автомобіля обвинувачений вийшов з нього і відвів потерпілого до паркану. Вона вважає, що потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння, такий висновок робить з його поведінки, він був агресивний. Потерпілий часто зупиняє автомобілі, каже, що тут є знак, він йде, а вони всі тут їдуть. Після того, як обвинувачений відвів потерпілого до паркану, він повернувся і спробував їхати, але потерпілий повернувся до автомобіля і перешкоджав його руху, тому автомобіль то починав рух, то тут же зупинявся. Вона разом із іншими жінками стояли на вулиці і кричали потерпілому, щоб він цього не робив, потім вона побачила, що потерпілий падає та б`є правою ногою по дверях водія. Ймовірно, обвинувачений наїхав на тапочок лівої ноги потерпілого, той ногу із тапочка витягнув, він стояв дуже близько порівняно до автомобіля якось боком з боку водія, водій не міг бачити, чи потрапила нога потерпілого у тапочку під колесо. На початок руху автомобіля ноги потерпілого були поза автомобілем. Автомобіль потерпілого не штовхнув. Вона бачила, що потерпілий падає, він упав, але не лежав, висовує ноги з тапочок і правою ногою б`є по двері водія, вважає, що потерпілий ногу підставив, водій ногу йому не переїхав, бо якщо б на нозі зупинився, потерпілий би її не висмикнув. Після удару потерпілого ногою по водійській двері, обвинувачений вийшов із автомобіля, підійшов до потерпілого, запитав, навіщо той б`є, потім сів у автомобіль і поїхав. Потерпілий стогнав, вважає, що стогнав від удару у водійські двері автомобіля, потім сів, потім піднявся та пішов далі в сторону вул. Захисників України, коли сів, викликав поліцію, ті побули хвилин 5 поїхали, потім приїхали інші поліцейські і «Швидка медична допомога». В руках у потерпілого був телефон і пакет, який він в подальшому повісив на руку.

Коли потерпілий розмовляв з водієм, вони тільки кричали йому, навіщо він це робить і щоб він дав людині проїхати. Вона не підтримує потерпілого в тому, що він зупиняє автомобілі, ще бачила таке двічі, але з потерпілим вітається, коли бачить на вулиці.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що точної дати подій наразі не пам`ятає, ймовірно влітку 2023р. вона, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 із дітьми гуляли на вулиці біля будинку АДРЕСА_4 , назустріч автомобілю йшов ОСОБА_23 , це не вперше, що він зупиняє автомобілі, став посеред дороги, розставив ноги, руки, автомобіль зупинився, водій вийшов, відвів потерпілого вправо відносно руху автомобіля, водій потерпілого не бив, водій сказав йому, щоб той відійшов, бо він хоче проїхати до Колі. Вона перебувала від потерпілого та обвинуваченого, ймовірно, метрах в 3-4, чула, як потерпілий запитав, до якого ОСОБА_15 , хто такий ОСОБА_24 ? ОСОБА_13 знову пішов до автомобіля. Водій почав рушати, тоді потерпілий вперся двома руками йому в капот і казав, що його не пропустить. Вона знову просила потерпілого, щоб той не чіпав водія, дав йому проїхати, водій починав рух і зупинявся пару разів, автомобіль потерпілого не штовхав, ОСОБА_13 упав в ліву сторону по ходу автомобіля, якось сидячи і став бити ногами об водійські двері, більше бив правою ногою, наїзду автомобіля на потерпілого вона не бачила, водій врешті поїхав, а ОСОБА_13 пішов до кінця вулиці до магазину, чи виходив водій до потерпілого із автомобіля після того, як той бив у водійські двері, вже не пам`ятає. Не пам`ятає, щоб потерпілий заскакував на капот. У потерпілого був в руках і телефон, і пакет.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також наступними доказами.

Відповідно до витягу із кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001692 від 17.05.2023, 17.05.2023 до ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_4 в якій він просить прийняти міри до водія автомобіля «Рено» р.н. НОМЕР_1 який 16.05.2023 близько 20 год. 20 хв. по АДРЕСА_2 здійснив наїзд, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому медіальної кісточки правого гомілки-ступеневого суглобу зі зміщенням, забійної рани м`яких тканин ділянки правої п`ятки.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 16.05.2023, останній просив вжити заходів щодо водія Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , який збив його по АДРЕСА_2 та переїхав своїм авто по правій нозі. Дана подія трапилась в зв`язку з тим, що він зробив даному водієві зауваження за проїзд вулицею під забороняючий знак, зі сторони вул. Захисників України в бік вул. Шевченка.

Згідно рапорту від 17.05.2023, 16.05.2023 о 20:13 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.05.2023 о 20:13 за адресою: АДРЕСА_2 , заявник повідомив, що водій а/м «Рено» НОМЕР_1 заїхав під знак, що забороняє рух даному транспортному засобу. На зауваження грубо спілкується. Просить направити поліцію. Заявник не назвався, тел.:.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.07.2023 з додатками до нього, оглянуто ділянку місцевості, що розташована на вул. Пухова біля буд. №6а. На вказаній ділянці дорога облаштована асфальтобетонним покриттям. На відстані 8,5 метра від буд.№6а в напрямку вул. Шевченка поздовжньо розташоване, зі слів ОСОБА_4 місце наїзду на нього автомобілем. В момент наїзду він знаходився на відстані 2,4 метрів від лівого краю проїзної частини, за напрямком руху до вул. Шевченка. В даному місці в деяких місцях наявна дрібна крошка. Зі сторони вул. Шевченка встановлений дорожній знак 3.1 (рух заборонено), зі сторони вул. Захисників України встановлений дорожній знак 3.1 (рух заборонено) та 3.21 (в`їзд заборонено).

Згідно заяви ОСОБА_4 від 16.05.2023, просить вжити заходів щодо водія авто Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий 16.05.2023р. о 20 год. 20 хв. в АДРЕСА_6 здійснив на нього навмисний наїзд спричинивши йому тілесні ушкодження, а саме перелом голено стопу зі зміщенням.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 24.06.2023р., останнім було надано для приєднання до матеріалів справи ком пакт-диск з відеозаписом події ДТП, які були зафіксовані на його мобільний телефон та фотознімки рани на правій нозі.

Відповідно до відеозапису події, наданого ОСОБА_4 , який був зроблений на мобільний телефон ОСОБА_4 , потерпілий стоїть безпосередньо перед автомобілем, заважаючи вказаному транспортному засобу продовжити рух, вимагає, щоб той забрався, виникає конфліктна ситуація, водій, повідомляє, що він їде до Колі, потерпілий сперечається, до якого Колі, виходить водій автомобіля, підходить до потерпілого, намагається його відштовхати, в подальшому видно, як потерпілий правою рукою хапається за капот автомобіля, правіше від центру, якщо дивитися на автомобіль, автомобіль рухається, потерпілий в положенні полулежачи знаходиться на дорожньому покритті і веде відеозапис, автомобіль зупиняється, виходить водій, який намагається завдати ударів потерпілому, а потім від`їжджає правіше, по напрямку руху автомобіля, від потерпілого.

На доданих до заяви потерпілого ОСОБА_4 від 24.06.2023р. фотознімках зафіксовано рани на правій нозі в ділянці гомілкостопного суглобу.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.05.2023 з додатком до нього, оглянута ділянка місцевості розташована біля будинку АДРЕСА_5 . Біля вказаного господарства на тротуарі розташований автомобіль Renault Kangoo, р.н. НОМЕР_1 . Даний автомобіль замкнений. Загалом даний автомобіль видимих пошкоджень не має. На лівих дверях автомобіля (водійських) маються сліди потертості бруду, а також пошкодження лако-фарбового покриття в нижній частині. Дане пошкодження має горизонтальну форму у вигляді тріщини та розташовані на відстані 8 см від нижнього та 15 см від правого краю. Вказаний автомобіль вилучено.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/125-23/5483-ІТ від 01.06.2023, на момент експертного огляду, доступними методами дослідження, технічних несправностей в системі рульового керування автомобіля «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_1 , які б перебували в причинному зв`язку з описаною ДТП не виявлено; на момент експертного огляду, доступними методами дослідження, технічних несправностей в системі робочого гальма автомобіля «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_1 , які б перебували в причинному зв`язку з описаною ДТП не виявлено.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 13.06.2023 та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 02.06.2023, було вилучено медичну картку стаціонарного хворого №7675, компакт-диск з рентгенологічними знімками та описом до них на 2 арк.

Згідно висновку експерта №285 від 14.06.2023р. - 20.06.2023р., згідно наданої на судово-медичну експертизу медичної документації у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням уламків, поверхневої забійної рани внутрішньої поверхні правої п`ятки, котрі виникли внаслідок ударної дії тупих твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті 16.05.2023 року, як на це вказано в описовій частині даної постанови, і в сукупності, як можливого одного травматичного впливу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу відповідно до пунктів 2.2.1 в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 , не являються характерними для дорожньо-транспортної пригоди, однак утворення їх за умови зіткнення пішохода з колесом рухомого автомобіля не виключається. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , неможливо категорично виключити їх утворення від удару (ударів) по кузову автомобіля. Утворення ж вище вказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту на асфальтоване покриття експерт вважає неможливим.

Відповідно до висновку експерта №15 від 27.06.2023р.-04.07.2023р. комісійної судово-медичної експертизи, згідно даних, що були отримані під час проведення первинної судово-медичної експертизи, враховуючі дані наданої медичної документації та результати безпосереднього огляду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , експерти вважають, що у нього станом на 16.05.2023 року мались тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням уламків, множинних поверхневих забійних ран внутрішньої поверхні задньої третини правої стопи та вважають неможливим утворення вказаного комплексу ушкоджень внаслідок удару внутрішньою поверхнею правої стопи об транспортний засіб. За наявними даними експерти вважають неможливим категорично виключити можливість утворення описаного комплексу ушкоджень внаслідок контактування колеса автомобіля з внутрішньою поверхнею правої гомілки та стопи ОСОБА_4 під час дорожньо-транспортної пригоди 16.05.2023 року. Враховуючи морфологію та взаєморозташування ушкоджень, що мались у ОСОБА_4 , експерти вважають цілком можливим їх утворення внаслідок переїзду колесом автомобіля через праву стопу потерпілого з наступним підгортанням її (стопи) до зовні та тертям об дорожнє покриття.

Постановою слідчого від 31.07.2023р. правову кваліфікацію діяння у кримінальному провадженні № 0001692 від 17.05.2023, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України змінено на ч.1 ст. 122 КК України.

Постановою слідчого від 31.07.2023р. про визнання знаряддям вчинення злочину, автомобіль «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_1 , спорядженою масою 1044,0 кілограмів, визнано знаряддям заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді закритого уламкового перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-степеневого суглобу зі зміщенням уламків. Множинних поверхневих забійних ран внутрішньої поверхні задньої третини правої стопи, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Підстави для визнання недопустимими чи неналежними доказами наведених вище доказів відсутні.

Захисником заявлено клопотання про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 з ч.1 ст. 122 КК України на ст. 128 КК України, оскільки тілесні ушкодження потерпілому було завдано з необережності, умислу на їх завдання обвинувачений не мав. Обвинувачений підтримав дане клопотання захисника. Заслухавши учасників судового розгляду, вирішуючи дане клопотання суд приходить до наступного висновку з такого.

Як вбачається з відеозапису, зробленого потерпілим на власний телефон, на момент початку руху транспортного засобу, потерпілий стоїть безпосередньо перед автомобілем, практично паралельно до осі транспортного засобу, що видно, зокрема, з його відображення з лако-фарбового покриття транспортного засобу. Видно, як потерпілий правою рукою хапається за капот автомобіля, правіше від його центра, якщо дивитися на автомобіль. Отримання наявних у потерпілого тілесних ушкоджень від удару об транспортний засіб обвинуваченого виключається, оскільки відповідно до висновку експерта №15 від 27.06.2023р.-04.07.2023р. комісійної судово-медичної експертизи, експерти вважають цілком можливим їх утворення внаслідок переїзду колесом автомобіля через праву стопу потерпілого з наступним підгортанням її (стопи) до зовні та тертям об дорожнє покриття.

Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не спростовують вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, оскільки свідок ОСОБА_11 ніг потерпілого фактично не бачила, і її твердження, що потерпілий не заважав руху транспортного засобу є суб`єктивним та спростовується іншими доказами у справі, зокрема, як показаннями інших свідків, так і відеозаписом, який зроблено потерпілим. Свідок ОСОБА_17 показала, що потерпілий вдарив правою ногою по автомобілю обвинуваченого, а наїзд, ймовірно, відбувся на тапочок лівої ноги потерпілого, в той же час тілесні ушкодження експертами зафіксовано на правій нозі потерпілого. Свідок ОСОБА_18 показала, що потерпілий бив ногами об водійські двері, більше бив правою ногою, самого наїзду на потерпілого вона не бачила. З показань свідків вбачається, що потерпілий фактично перешкоджав руху транспортного засобу.

Як свідчать матеріали провадження, обвинувачений є власником автомобіля джерела підвищеної небезпеки, знаходився за кермом свого власного транспортного засобу і з огляду на обставини справи на місці події, розташування потерпілого в момент початку руху транспортного засобу, остаточно не міг бути впевнений, що повністю відсутні перешкоди для руху його транспортного засобу стосовно розташування потерпілого, та рух його транспортного засобу в даній обстановці не створить перешкоди потерпілому з огляду на місце розташування того відносно транспортного засобу, а отже свідомо припускав можливість заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 24 КК України, непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

За наведеного вище підстав для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 з ч.1 ст. 122 КК України на ст. 128 КК України судом не встановлено, а тому відповідне клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Показання обвинуваченого суд розцінює, як його захисну позицію, вказані показання не спростовують вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Аналізуючи в сукупності показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, надані суду та перевірені в судовому засіданні докази, оцінюючи зібрані по справі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_7 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений у судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, його вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, що він за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ не звертався, за медичною допомогою до лікаря-психіатра в диспансерне психіатричне відділення ЧОПНЛ не звертався, те, що він на утриманні неповнолітніх дітей не має, одружений, не працює, має місце реєстрації, де і проживає, суд також враховує наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, думку потерпілого щодо виду та міри можливого покарання, досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінені як середні, та орган пробації вважає, що наявна можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства та в разі прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає за доцільне покласти на особу обов`язки, передбачені ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі, ближче до нижчої межі санкції вказаної частини зазначеної статті.

Також, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, у зв`язку із чим суд зважає на наявність можливості виправлення засудженого без відбування покарання, і прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень, а відтак є доцільним прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків відповідно до п.п.1,2 ч.1 п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Прокурором у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на користь КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради 38 256 грн. 20 коп. у рахунок відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_4 . Щодо вирішення даного позову обвинувачений поклався на розсуд суду. Суд приходить до висновку, що вказаний позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 400000,00 грн. та відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 39000,00 грн., який він в судовому засіданні підтримав. Обвинувачений вважав вказаний позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, яке підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 , суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, та з врахуванням глибини та тривалості завданих потерпілому ОСОБА_4 фізичного болю та душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, виходячи із вимог розумності і справедливості, суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині стягнення відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на користь потерпілого ОСОБА_4 у загальній сумі 10000 (десять тисяч) гривень. Згідно квитанції про оплату № 215073510 від 30.06.2023р. ОСОБА_4 сплатив своєму представникові за адвокатські послуги 14000 грн. А отже, цивільний позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню у сумі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень, оскільки такі витрати реально понесені та підтверджені документально.

У провадженні наявні документально підтверджені витрати у зв`язку із залученням експерта у сумі 1912 грн. 00 коп., питання про які необхідно вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2023р., на автомобіль «RENAULT КANGOO», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 слід залишити без змін до вирішення питання про конфіскацію вказаного майна.

Питання про речові докази має бути вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок витрат на залучення експерта.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 2236 (дві тисячі двісті тридцять шість) гривень 28 копійок на рахунок коштів місцевого бюджету за реквізитами: Одержувач: ГУК у Черніг. обл./тг м. Чернігів/24060300 Банк:Казначейство України (ел.адм.подат.) Розрахунковий рахунок UA0025739 .

Стягнути з ОСОБА_7 36019 (тридцять шість тисяч девятнадцять) гривень 92 копійок на рахунок коштів НСЗУ за реквізитами: Одержувач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (ел.адм.подат.) Розрахунковий рахунок UA0025739 .

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень у відшкодування втрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позову відмовити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2023р., на автомобіль «RENAULT КANGOO», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 - залишити без змін до вирішення питання про конфіскацію вказаного майна.

Речові докази: - автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 конфіскувати, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, застосувавши спеціальну конфіскацію та передати до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшої передачі до військових частин чи військових установ для потреб ЗСУ.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1