"03" липня 2024 р. Єдиний унікальний номер судової справи: 150/386/24
Номер провадження: 1-кп/150/41/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні № 0000267 від 10 червня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калитинка Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ніч з 03 червня 2024 року на 04 червня 2024 року, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, маючи умисел на порушення недоторканості чужого володіння, за відсутності передбачених на те підстав та без згоди власника, шляхом вільного доступу через двері, які підпиралися стільцем, проник до кухні за адресою АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 , чим порушив гарантоване статтею 30 Конституції України право на недоторканість іншого володіння особи.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Крім цього, 09 червня 2024 року близько 12 години , більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 зайшов на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 . На подвір`ї означеного домоволодіння ОСОБА_3 виявив, що його власниця відсутня та вхідні двері веранди житлового будинку замкнені, після чого, він вирішив проникнути до приміщення житлового будинку ОСОБА_5 , порушуючи ст.. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення у них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу особи, яка проживає в будинку і якій він належить, умисно, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла ОСОБА_5 і бажаючи вчинити такі дії, ОСОБА_3 , взявши до рук металевий прут арматури, який був на подвір`ї, підійшов до вхідних дверей веранди будинку, застосовуючи фізичну силу, шляхом віджиму прутом металевої скоби вхідних дверей проник до вказаного приміщення, в якому і був виявлений власницею житла.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто як незаконне проникнення до житла.

Не зупиняючись на вчиненому, 09 червня 2024 року, близько 12 години 30 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , у який він незаконно проник, керуючись раптово виниклим умислом на нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар металевою сапою зверху по голові ОСОБА_5 ,після чого між ними почалася боротьба, в ході якої ОСОБА_3 завдавав удари металевою сапою з дерев`яним держалом в область правого плеча, верхньої губи та лівого плеча, чим, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, заподіяв легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 з короткочасним розладом її здоров`я.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Окрім того, 12 червня 2024 року близько 06 години, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, маючи умисел на порушення недоторканості чужого володіння, за відсутності передбачених на те підстав та без згоди власника, взявши до рук металевий напильник, підійшов до вхідних дверей літньої кухні по АДРЕСА_2 , застосовуючи фізичну силу, шляхом віджиму напильником металевої скоби вхідних дверей, проник до вказаного приміщення, власником якого є ОСОБА_6 , чим порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість іншого володіння особи.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

В обвинувальному акті викладено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Згідно заяви від 26 червня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник ОСОБА_7 , в присутності якої і написано заяву.

Також справа містить заяви потерпілих щодо згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву його, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розгляду обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, наявність письмової згоди потерпілих щодо згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Також суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи та незаконне проникнення до житла.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень (проступків), які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, що надано суду.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відповідно до ст.66 КК України відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (проступків).

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Також, суд враховує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, не працює, зловживає алкогольними напоями, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не судимий, щиро розкаюється у вчиненому та вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України , зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням ряду обов`язків на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Визначені даним вироком вид та міра покарання є достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст., ст.100, 368, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати від дня ухвалення вироку 03 липня 2024 року.

Речові докази:

- металеву сапу з дерев`яним держалом, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_3 ;

- металевий прут, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області повернути володільцю ОСОБА_5 ;

- металеву скобу навісного замка, яку поміщено до спец пакету НПУ CRI1023565, частину металевого напильника, який поміщено до конверта НПУ СУ, та знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, повернути володільцю ОСОБА_6 ;

- сліди пальців рук, які поміщено до паперового конверта НПУ СУ та знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити у встановленому законом порядку.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його отримання з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_8 СУПЕРСОН