Справа № 476/304/23
Провадження № 1-кп/476/15/2024
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

07.06.2024 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 26.02.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000052 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.04.2021 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червонозорівка Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Єланецького районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 01.03.2023 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який ухвалами Єланецького районного суду Миколаївської області продовжено до 08.06.2024 року включно.

07.06.2024 року прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_6 офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, неодноразово раніше судимий, в тому числі за вчинення майнових корисливих злочинів, в даному кримінальному провадженні обвинувачується у злочинах, які вчинив в період іспитового строку, що вказує на існування ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Усвідомлюючи міру покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду. Також ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 з метою примусити до зміни або відмови від своїх показань та чинити незаконний вплив на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, у зв`язку з чим усвідомлюючи міру покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, також може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 , щоб примусити до зміни або відмови від своїх показань та свідка обвинувачення ОСОБА_10 .

Вплив обвинувачених на свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджується поведінкою вказаних осіб в судовому засіданні, які надали суду неправдиві свідчення, що не відповідають обставинам справи та не збігаються зі свідченнями, наданими ними на досудовому розслідуванні.

ОСОБА_7 неодноразово притягувався Бобринецьким районним судом Кіровоградської області до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, був позбавлений права керування транспортними засобами, однак не виконує рішення суду та продовжує керувати автомобілем не маючи права керування. Також ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, яке знаходиться в провадженні Компаніївського районного суду Кіровоградської області з 2020 року. Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою обвинуваченого в судове засідання без поважних причин. Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить про його схильність до вчинення іншого кримінального правопорушення та можливості переховуватися від суду.

Таким чином, вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час збереглися та не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Посилаючись на викладене просив суд продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання.

ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. Вказав, що у відношенні нього з моменту затримання строк тримання під вартою продовжено на загальний строк 1 рік 4 місяці, що є порушенням ст. 197, ч. 3 ст. 199, ст. 203 КПК України. Прокурором не доведено існування ризиків переховування ним від суду, чи здійснення впливу на потерпілих і свідків. На даний час він вважає, що став на шлях виправлення, приймав участь в антитерористичній операції, має відзнаку «Герой АТО» та посвідчення учасника бойових дій. З 22.06.2022 року приймав активну участь в лінії розмежувань, має поранення. За місцем проживання займається ремонтом автомобілів, виконує зварювальні роботи, від чого отримує прибуток. Має посередню характеристику з центру пробації. Крім того, пояснив, що ризик його впливу на потерпілих та свідків відпадає, оскільки вказані особи вже надали суду свої пояснення. На підставі викладеного просив суд задовольнити його клопотання та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. В скоєних правопорушеннях розкаюється, розуміє їх тяжкість та неправильність своїх дій.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав клопотання свого підзахисного та заперечив проти задоволення клопотання прокурора, наполягав на вирішенні його клопотання про визнання доказів не допустимими, а саме звіту фізичної особи підприємця ОСОБА_13 яким була проведена оцінка вартості мобільного телефону Huawei Y5 (2018) DRA- НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 ; відомостей про нову підозру ОСОБА_6 щодо протиправним заволодінням мобільним телефоном Huawei Y5 (2018) DRA-L21 та відомостей, що містяться в обвинувальному акті від 24.04.2023 року у кримінальному провадженні № 0000052 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, а саме протиправного заволодіння мобільним телефоном Huawei Y5 (2018) DRA-L21 б/в, вартість якого склала 1080 грн.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 не погоджуючись з клопотанням прокурора вказав, що клопотання є необґрунтованим, не містить доказів для утримання його підзахисного під вартою. Обвинувачення його підзахисного ґрунтується не недопустимих доказах та лише показаннях потерпілого. На підставі викладено просив суд відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та розглянути заявлене ним клопотання про визнання недопустимими доказами у справі, а саме протоколу огляду місця події від 26.02.2023 року; протоколу огляду місцевості від 11.04.2023 року в с. Возсіятське; висновку експерта від 12.04.2023 року № 1596/23, заяви ОСОБА_14 від 03.03.2023 року про добровільне надання коробки від мобільного телефону «Самсунг Гелексі А51»; пояснення потерпілого ОСОБА_14 , наданих в судовому засіданні 21.03.2024 року. Наполягав на вирішення його клопотання до вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані документи, матеріали клопотання, обставини, на яких ґрунтується клопотання прокурора, обвинувачених, їх захисників, суд прийшов до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року справа «Харченко проти України», від 02.10.2014 року справа «Воляник проти України», від 17.04.2014 року справа «Анатолій Руденко проти України», від 26.06.2014 року справа «Ливада проти України», від 17.07.2014 року справа «Осаковський проти України», суд повинен належним чином обґрунтовувати необхідність тримання під вартою осіб під час продовження строків тримання під вартою та кожні два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ході досудового розслідування ухвалами слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 01.03.2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалами Єланецького районного суду Миколаївської області від 25.04.2023 року, 23.06.2023 року, 21.08.2023 року, 19.10.2023 року, 14.12.2023 року, 09.02.2024 року та 08.04.2024 обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 08.06.2024 року включно, тобто на 60 діб, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в період іспитового строку, серед яких за ступенем тяжкості є тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років. Усвідомлюючи неминучість покарання ОСОБА_6 може переховуватись від суду.

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 раніше судимий 13.04.2021 року вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

В даному кримінальному провадженні він обвинувачується у вчиненні злочинів в період іспитового строку. ОСОБА_6 не працює, не має постійного доходу, а тому є достатні підстави вважати, що він перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення. Знаючи міру покарання, яка передбачена за вчинені ним злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років ОСОБА_6 може переховуватись від суду.

ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, серед яких за ступенем тяжкості є тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а отже усвідомлюючи неминучість покарання він може переховуватись від суду.

Суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть незаконно впливати на потерпілих, чинити на них будь який вплив з метою примусити до зміни чи відмови від своїх показань, що негативно вплине на повноту та неупередженість судового розгляду.

Підтвердження наявності такого ризику є покази потерпілих про зухвалу поведінку обвинувачених під час подій, які відбувалися з їх участю 26.02.2023 року на АЗС «WOG» в с. Возсіятське та після них, застосування фізичного насилля, залишення місця події, викрадення документів та телефону ОСОБА_14 , його пошуки та стрілянина за місцем проживання, викрадення телефону ОСОБА_9 , позбавлення волі останнього.

Суд вважає, що обвинувачені також можуть незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які також були очевидцями події, що сталася 26.02.2023 року на АЗС «WOG» в с. Возсіятське Вознесенського району Миколаївської області.

Судом також взято до уваги, що на даний час ОСОБА_7 є обвинуваченим ще в іншому кримінальному провадженні № 0000016, судовий розгляд якого не завершено. Дане кримінальне провадження розглядається Компаніївським районним судом Кіровоградської області з 2020 року, проте обвинувачений ОСОБА_7 в судові засідання за викликом суду не з`являвся без поважних причин. Постановами Бобринецького районного суду Кіровоградської області притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП. Не зважаючи на рішення суду та будучи позбавленим права керування транспортними засобами ОСОБА_7 продовжував керувати автомобілем, зокрема і 26.02.2023 року. Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджує можливість вчинення ним нового кримінального правопорушення та можливість переховуватись від суду.

Враховуючи, що на даний час у обвинувачених закінчується строк тримання під вартою, судовий розгляд не завершено, не допитано самих обвинувачених, усіх свідків події, не досліджено зібрані на досудовому розслідуванні докази у справі, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, наведені прокурором в клопотанні та продовжує існувати ризик незаконного впливу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на потерпілих і свідків, здійснення на них будь-якого впливу з метою примусити до зміни або відмови від своїх показань та вчинення обвинуваченими нового кримінального правопорушення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт є необґрунтованими та не спростовують вищенаведених обставин, а також не свідчать ані про відсутність, ані про недостатню вагомість встановлених щодо нього заявлених прокурором ризиків, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Посилання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як на підставу для відмови в продовженні строку тримання під вартою, на неналежність і недопустимість зібраних у справі доказів, порушення процесуального порядку їх зібрання та недоведеність пред`явленого обвинувачення, суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не можуть перевірятися судом при вирішенні питання про необхідність продовження тримання під вартою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може гарантувати належну поведінку обвинувачених та запобігти наведеним ризикам, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 27, ст.ст. 183, 197, 199, 331, 369 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бобринець Кіровоградської області, проживаючому по АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою до 06.08.2024 року включно, тобто на 60 діб, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Червонозорівка Бобринецького району Кіровоградської області, проживаючому по АДРЕСА_2 , строк тримання під вартою до 06.08.2024 року включно, тобто на 60 діб, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 10.06.2024 року о 16:10 годині.

Суддя ОСОБА_1