ЄУН справи: 336/4203/24
Номер провадження: 1-кп/336/915/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000377 від 07.03.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.03.2014 вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя за ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ст.70 КК України до позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 25.02.2015 вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточноо покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волії

- 08.04.2015 вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України визначено остаточне покарання у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі. 12.06.2020 звільнився по відбуттю строку покарання;

- 23.02.2021 вироком Шевченківського районного суду міста за ч. 1 ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

-18.05.2021 вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 01.02.2024 звільнився по строку відбуття покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 05 березня 2024 року по 07 березня 2024 року у період дії воєнного стану, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №734/2023 від 13.02.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з приміщення будинку таємно викрав майно яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме:

- клавіатуру «motospeed ck104» вартістю 1228 гривень 67 копійок;

- перфоратор «Expert Tools ZIC 3L 26A», вартістю 790 гривень 00 копійок;

- світильник «NIWA Multi 300 XL» вартістю 531 гривня 67 копійок;

- молоток відбійний «DeWalt D25900K» вартістю 11 550 гривень 00 копійок;

- зарядний пристрій «DC1414T makita» вартістю 393 гривні 33 копійки;

- зарядний пристрій «Alligator 6/12V, 8А» вартістю 633 гривні 33 копійки;

- дриль-шуруповерт «metabo powermaxx bs 2.0 а?» вартістю 1597 гривень 49 копійок;

- шуруповерт «makita 6270d 12v» вартістю 846 гривень 67 копійок;

- системний блок «Qbox 11894», вартістю 16 438 гривень 29 копійок.

В подальшому ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 34 009 гривень 45 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі. Показав, що дійсно невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі скоїв крадіжку із батьківського будинку. Викрадене майно йому не належить. Він мав намір майно закласти, а потім викупити. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий показав, що обвинувачений є його сином, який з 14 років вживає наркотичні засоби та вчинює крадіжки. Викрадене майно належить потерпілому. Працівники поліції викрадене повернули. Просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням документів, що впливають на долю речових доказів, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, інформації щодо судових витрат. Інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Отже, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 ч. 1 ст. 91 КПК обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обставинами, які пом`якшую покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, є визнання вини та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Керуючись наведеним при призначенні покарання, суд враховує згадані обставини, що пом`якшують покарання, водночас беручи до уваги ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який закон відносить до тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти власності, неодноразово звільнявся від відбування покарання, як з випробуванням, так і умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив, скоїв новий злочин вже через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, а також думки потерпілого про призначення суворого покарання, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде досягнуто лише призначенням покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України із його реальним відбуванням.

Враховуючи, що обвинуваченому на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та призначення реального покарання у виді позбавлення волі за цим вироком, з урахуванням відповідного клопотання прокурора, суд вважає за необхідне залишити раніше обраний запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

За положеннями ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цивільний позов не пред`являвся.

На підставі ст.ст. 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи в сумі 6815, 52 грн.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 29 квітня 2024 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 , залишити до набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 6815 гривень 52 копійки.

Речові докази:

- клавіатуру «motospeed ck104»,

- перфоратор «Expert Tools ZIC 3L 26A»,

- світильник «NIWA Multi 300 XL»,

- молоток відбійний «DeWalt D25900K»,

- зарядний пристрій «DC1414T makita»,

- зарядний пристрій «Alligator 6/12V, 8А»,

- дриль-шуруповерт «metabo powermaxx bs 2.0 а?»,

- шуруповерт «makita 6270d 12v»,

- системний блок «Qbox 11894»,

які постановою слідчого від 11.03.2024 визнані речовими доказами та відповідно до розписки від 11.03.2024 передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1