Справа № 362/1991/24
Провадження № 1-кп/362/415/24
ВИРОК

Іменем України

16.04.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Іультін російської федерації, громадянина України, що має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.10.2023 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України засуджений до покарання у виді штрафу у виді 240 годин громадських робіт.

Вказаний вирок 20.11.2023 надійшов на виконання до Обухівського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, який знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Алли Горської, 4А.

30.11.2023 ОСОБА_4 з`явився до Обухівського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, де йому роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України (ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі), про що в цей же день надав відповідну підписку. Після чого того ж дня ОСОБА_4 надано направлення до комунального підприємства Васильківської міської територіальної громади "Васильківське спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 для відбування покарання у виді громадських робіт без оплати в робочі дні тижня відповідно до графіку відбування громадських робіт.

Відповідно до розпорядження № 1 КП Васильківської міської територіальної громади "Васильківське спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» від 01.12.2023 ОСОБА_4 направлено на роботу у Застугнянський сторостинський округ працівником по благоустрою території старостинського округу для відпрацювання громадських робіт, без оплати в робочі дні тижня відповідно до графіку відбування громадських робіт. 05.12.2023 ОСОБА_4 ознайомлений з правилами техніки безпеки та графіком виходу на роботу.

У період з 05.12.2023 по 17.01.2024 ОСОБА_4 вийшов на відпрацювання громадських робіт та фактично відпрацював 124 години, після чого на відпрацювання жодного разу не з`явився.

Незважаючи на неодноразові повідомлення про наслідки ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 без поважних причин, починаючи з 17.01.2024, умисно ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме: не з`являвся до Застугнянського старостинського округу Васильківської територіальної ради, тим самим не виконував встановлені обов`язки та порушив порядок і умови відбування покарання. ОСОБА_4 допустив невихід на громадські роботи більше двох разів, а саме: протягом січня 2024 року 11 разів.

Станом на 25.03.2024 ОСОБА_4 відбув 124 години громадських робіт та невідбута частина покарання складає 116 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе за ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю і пояснив, що спочатку відробляв, а потім знайшов підробіток і змушений був поїхати, оскільки це було єдиним легальним джерелом доходу. Зобов`язувався відробити повністю громадські роботи, які залишилися.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також, відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя», у випадку процедури «заява підсудного про визнання вини», при якій від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно: приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, суд має вирішувати: обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також суд враховує, що на час розгляду кримінального провадження, набрали чинності зміни (28.03.2024) до КК України, які внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ.

Відповідно до внесених змін, санкція ч. 2 ст. 389 КК України викладена у новій редакції, нею передбачене покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеження волі на той самий строк.

Тобто, редакція санкції ч. 2 ст. 389 КК України, на час вчинення кримінального правопорушення та на час судового розгляду відрізняється, замість арешту, передбачений новий вид покарання у виді пробаційного нагляду.

Призначення покарання у виді пробаційного нагляду пом`якшує кримінальну відповідальність порівняно із покаранням у виді арешту, тому зазначений закон має зворотну дію в часі та підлягає застосуванню до обвинуваченого.

У зв`язку з цим, відповідно до правил зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, закріплених у ст. 5 КК України, суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, керується редакцією частини першою ч. 2 ст. 389 КК України (в редакції Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ).

Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 67 КК України, судом обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з огляду на альтернативні покарання, передбачені санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України,оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі за встановлених обставин та даних про особу обвинуваченого не відповідатимуть приписам ч. 1, 2 ст. 65 КК України та становитиме надмірний тягар.

Судом встановлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

З урахуванням того, що обвинувачений раніше судимий вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2023 року, не відбув покарання повністю, невідбута частина покарання становить 116 годин громадських робіт, остаточне покарання йому повинно бути визначено у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком (громадські роботи строком 116 годин) та покарання за цим вироком (пробаційний нагляд строком на 1 рік з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України), однак стаття 72 КК України не передбачає переводу покарання у виді громадських робіт, що є менш суворим видом покаранням, в пробаційний нагляд, що є більш суворим видом покарання, а, відповідно до ч. 4 ст. 3 КК України, застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено, що свідчить про те, що покарання у виді пробаційного нагляду, при його призначенні за сукупністю вироків, складанню з покаранням у виді громадських робіт не підлягає, ці покарання підлягають самостійному виконанню.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 381-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 71 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, призначеного за цим вироком, та 116 (ста шістнадцяти) годин громадських робіт, невідбутих за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2023 року та виконувати їх самостійно.

У відповідності до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1