УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/335/24

Провадження № 1-кп/348/216/24

07 березня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000503, за обвинувальним актом від 15.02.2024, щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лоєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні нікого не має, з професійно-технічною освітою, не працюючого, студента 2-го курсу ВСП «Надвірнянський фаховий коледж Національного транспортного університету», раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

12.12.2023 близько 07 год. 35 хв., в умовах світанку, суху погоду, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-09 сполученням Львів-Мукачево, що в м. Надвірна по вул. Соборна Івано-Франківської області, у напрямку м. Львів. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має одну смугу для руху в напрямку м. Львів та дві смуги у зустрічному напрямку.

У цей час попереду, зліва на право, по розмітці пішохідного переходу, перпендикулярно осі дороги рухалась пішохід ОСОБА_4 , яка у відповідності до вимог п. 4.16 (а) ПДР України, під час переходу проїзної частини позначеної нерегульованими пішохідними переходами мала перевагу у русі.

Однак водій ОСОБА_5 , рухаючись прямою ділянкою дороги, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2, та дорожніми знаками 5.38.1 на ближній межі переходу та 5.38.2 на дальній межі переходу, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявив неуважність, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на неї на пішохідному переході.

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

-п. 1.5., згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 1.10. в частині визначення поняття "небезпека для руху" - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися;

-п. 2.З., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-4.16., згідно якого пішохід має право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами;

-п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-п. 12.3., у відповідності до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-п. 18.1., згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми лівої гомілки у вигляді закритого перелому обох кісток, забійної рани, закритої травми лівого передпліччя у вигляді перелому ліктьової кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх отримання, та викликали тривалий розлад здоров`я.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. Суду пояснив, що він 12.12.2023 близько 07.35 год., керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , рухався в м. Надвірна по вул. Соборна Івано-Франківської області, у напрямку м. Львів. У цей час попереду, зліва на право, по розмітці пішохідного переходу, перпендикулярно осі дороги рухалась пішохід ОСОБА_4 . Однак він не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , та своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до транспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на неї на пішохідному переході. У результаті порушення ним Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_4 отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Він шкодує про скоєне, критично ставиться до вчиненого. Ним повністю відшкодовано потерпілій завдані збитки. Просить суд його суворо не карати.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 поступило письмове клопотання, в якому просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Клопотання мотивує ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний нетяжкий злочин, повністю примирився з потерпілою та відшкодував завдані їй збитки, яка не має до нього жодних претензій.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, також просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі ст. 46 КК України, оскільки він дійсно помирився з потерпілою та відшкодував їй завдані збитки, яка не має до нього жодних претензій. Також зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що вона помирилась з обвинуваченим ОСОБА_5 , не має до нього будь-яких претензій майнового чи морального характеру, оскільки завдані їй збитки обвинуваченим відшкодовано повністю. Не заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою, так як обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним та не пов`язаним з корупцією, вчинив кримінальне правопорушення не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, примирився з потерпілою та відшкодував завдані збитки, яка не має до обвинуваченого жодних претензій, добровільно сплатив судові витрати.

Суд, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Зі змісту примітки до ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення визначається складністю об`єктивної сторони, яка характеризується діянням, наслідками та причинним зв`язком між ними. У зв`язку з цим психічне ставлення особи слід визначати як до факту порушення правил, так і до наслідків цього порушення. Порушення правил може бути вчинене з прямим умислом або зі злочинною недбалістю. До наслідків порушення може бути тільки необережність (злочинна самовпевненість або недбалість). У цілому цей злочин визнається необережним.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Тому вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до примітки до ст. 45 КК України не є корупційним та не пов`язаним з корупцією.

Також обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення не перебуваючи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст. 44, 45, 46 КК України, за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч. 3 ст. 285 КПК України).

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практикузастосування судамиУкраїни законодавствапро звільненняособи відкримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним та не пов`язаним з корупцією, а також не перебуваючи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повністю визнає свою вину у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, примирився з потерпілою та відшкодував завдані ним збитки потерпілій, яка не має претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого. Також обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Суд також враховує, що обвинувачений не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, по місцю проживання характеризується позитивно, його молодий вік.

Таким чином суд дійшов до висновку про наявність всіх обов`язкових підстав, передбачених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000503, за обвинувальним актом від 15.02.2024, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, необхідно закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із примиренням з потерпілою, судом не встановлено.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався. Кримінальним правопорушенням майнова шкода не заподіяна. Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 9087,36 грн., за проведення: інженерно-транспортної експертизи згідно висновку експерта № СЕ-19/109-23/14725-ІТ від 22.01.2024 в сумі 3786,40 грн.; інженерно-транспортної експертизи згідно висновку експерта № СЕ-19/109-23/14727-ІТ від 05.01.2024 в сумі 2271,84 грн.; за проведення інженерно-транспортної експертизи згідно висновку експерта № СЕ-19/109-24/890-ІТ від 24.01.2024 в сумі 3029,12 грн., які відшкодовано повністю.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Також відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Тому арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2024, на тимчасово вилучене майно, підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 12, 44, 46 КК України, керуючись ст.ст. 100, 174, 284-286, 288, 314, 369, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження задовільнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000503, за обвинувальним актом від 15.02.2024, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2023, на тимчасово вилучене майно скасувати.

Речовий доказ: транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , та яким на час ДТП керував ОСОБА_5 , який згідно постанови слідчого від 12.12.2023 поміщено на зберігання на територію зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути користувачу ОСОБА_5 .

Речовий доказ: частину корпусу дзеркала від автомобіля «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , яку згідно постанови слідчого від 12.12.2023 передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути користувачу ОСОБА_5 .

Речові докази: медичну документацію (медичну картку стаціонарного хворого № 6445 КНП «Надвірнянська ЦРЛ» НМР) на ім`я ОСОБА_4 , яку згідно постанови слідчого від 25.01.2024 передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради.

Речовий доказ: відеофайл із назвою «Sоbоrnа_Реєстратор_4_Реєстратор_4_3358_4000_69298 8», записаний на DVD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000503.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1