Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/305/24
Провадження № 1-кс/644/338/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши в м. Харкові заяву судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 про самовідвід судді від розгляду кримінального провадження №0000552 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

11.03.2024 року суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід в розгляді кримінального провадження по справі №644/305/24, 1-кп/644/370/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддя ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_4 тривалий час обіймав керівні посади місцевого органу військового управління, спочатку ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом цього часу між ними крім службових, склались і товариські відносини. Таким чином, щоб не викликати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розгляду справи, суддя ОСОБА_3 заявив собі самовідвід.

Учасники судового розгляду свою думку з приводу поданої заяви про самовідвід не висловили.

Дослідивши заяву про самовідвід, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю, що заявлений самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного .

В провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 надійшло кримінальне провадження №0000552 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з Кодексом суддівської етики (коментар), затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Таким чином, наявність неупередженості визначається фактором, що полягає у забезпеченні таких умов, при яких були б неможливі сумніви у неупередженості суду, що прямо передбачено п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, як підстава для задоволення заяви про відвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді. Відповідно до об`єктивного критерію необхідно визначити, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

З практики ЄСПЛ випливає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Якщо особисто судді стали відомі певні обставини або факти, які потенційно можуть вплинути на прийняття ним рішення по справі або викликати у сторін сумніви в справедливості та об`єктивності судді, останній має заявити самовідвід.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 передбачають принцип об`єктивності судді як необхідну умову для належного виконання останнім своїх обов`язків. Так, об`єктивність має виявлятися не лише у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У Монреальській універсальній декларації про незалежність правосуддя встановлено, що суддя не може слухати судову справу, якщо є об`єктивні побоювання, що він не зможе розглядати справу неупереджено або його участь у цій справі може спровокувати конфлікт інтересів, що несумісний з виконанням ним судових функцій.

ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви щодо цього.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності, з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію наддасть вимога об`єктивної безсторонності.

Суд бере до уваги, що викладені в заяві про самовідвід судді ОСОБА_3 обставини можуть створити у стороннього спостерігача уявлення можливої прихильності судді ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , як особи, якої стосуються результати розгляду справи. При цьому, суд враховує посилання судді ОСОБА_3 про те, що між ним та ОСОБА_4 склалися крім службових, товариські стосунки. Суд враховує, що вказані обставини можуть викликати сумнів у учасників кримінального провадження щодо справедливого розгляду кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 незалежним і безстороннім судом та постановлення справедливого судового рішення у справі.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що за суб`єктивною оцінкою самого судді викладені ним в заяві про самовідвід обставини потенційно можуть викликати сумнів у його неупередженості, суд вважає самовідвід судді ОСОБА_3 таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись п.4 ч.1 ст.75, 80, 372 КПК України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000552 (справа №644/305/24, 1-кп/644/370/24) за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.

Відвести суддю Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000552 (справа №644/305/24, 1-кп/644/370/24) за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1