ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6666/24
провадження № 1-кп/753/1387/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000146 від 28 вересня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 209, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачуються за ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 209, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України.

19.04.2024 на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. В обґрунтування захисник зазначив, що інкриміновані кримінальні правопорушення, передбаченні ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 209 КК України КК України мали місце у 2013 році, за ч. 3 ст. 358 КК України мало місце не пізніше 30.05.2018 та за ч. 4 ст. 358 КК України мало місце у період з 27.03.2018 по 26.04.2018 та з 25.05.2018 по 30.05.2018. Кримінальне провадження просив закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав захисник ОСОБА_7 , просив суд задовольнити клопотання та повернути заставу заставодавцю.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника, при цьому, повідомив суду, що розуміє наслідки та не заперечує щодо закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «АТВ» (), зареєстроване 08.08.1995 за адресою: вул. Декабристів, буд. 2а, м. Київ.

З 22.05.2012 в статутному капіталі ТОВ «АТВ» обліковуються об?єкти нерухомості, розташовані за адресою: АДРЕСА_12 , загальною площею 1139, 2 кв.м., які розташовувались на земельних ділянках з кадастровими номерами :90:007:0096 площею 0.0454 га, :90:007:0097 площею 0.1107 га, :90:007:0098 площею 0.0814 га, за адресою: АДРЕСА_12 на підставі укладеного з одним із співзасновником ТОВ «АТВ» та Київською міською радою договору оренди від 21.08.2009 зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів ВО Київської міської ради (КМДА) під N? 63-6-00547.

В період 2013 року у ОСОБА_3 , який фактично здійснював контроль за господарською діяльністю ТОВ «АТВ», виник злочинний умисел розширити межі об?єктів нерухомості, які обліковувались в статутному капіталі ТОВ «АТВ», тим самим вийшовши за межі земельних ділянок визначених договором оренди N? 63-6-00547 від 21.08.2009.

З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, ОСОБА_3 у період 2013 року здійснив будівництво нових об?єктів нерухомості, за адресою: АДРЕСА_12 площею 818,7 кв.м.

Таким чином, ОСОБА_3 у період 2013 року здійснив будівництво нових об?єктів нерухомості без отримання відповідних дозволів, маскуючи це проведенням поточних ремонтних робіт, що не потребують дозволів, тим самим фактично збільшив площу належних ТОВ «АТВ» нежитлових будівель з 1139,2 кв.м. до 1957,9 кв.м.

За результатами вищевказаного самовільного будівництва здійсненого ОСОБА_3 у період 2013 року було самовільно зайнято земельні ділянки, які у користування або власність ТОВ «АТВ» та ОСОБА_3 не передавались, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :90:007:0061 комунальної власності загальною площею 0,0256 га. Земельну ділянку з кадастровим номером :90:007:0059 комунальної власності, площею 0,0453. Земельну ділянку з кадастровим номером :90:007:0031 комунальної власності, площею 0,0225 га.

Отже, загальна площа самовільно занятих земельних ділянок, на яких ОСОБА_3 , самовільно збудовані об?єкти нерухомості складає 0,0934 га.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, у період 2013 року, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та прав користування зішельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, не отримавши зазначених рішень, а також жодних дозволів цих органів, умисно, порушуючи встановлений порядок на зведення будівель і споруд, здійснив самовільне, без отримання будь-яких дозволів, будівництво нових будівель, а також реконструкцію наявних, розташованих за адресою: АДРЕСА_12 , внаслідок чого самовільно зайняв частини земельних ділянок з кадастровими номерами :90:007:0061, :90:007:0059, :90:007:0031 загальною площею 0,0934 гa.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у самовільному будівництві будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Крім того, у період 2013 року, у ОСОБА_3 , який фактично здійснював контроль за господарською діяльністю ТОВ «АТВ», виник злочинний умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом у вигляді використання майна - об`єктів нерухомості (торгівельні місця), за адресою: АДРЕСА_12 площею 818,7 кв.м., які він самовільно збудував на самовільно зайнятих земельних ділянках.

Так, у період 2013 року, ОСОБА_3 який фактично здійснював контроль за господарською діяльністю ТОВ «АТВ» та мав вплив на службових осіб ТОВ «АТВ», які не були обізнані про його злочинні плани, забезпечив вчинення правочинів та використання майна у вигляді здачі в оренду об?єктів нерухомого майна (торгівельні місця) за адресою: АДРЕСА_12 площею 818,7 кв.м., які він самовільно збудував на самовільно зайнятих земельних ділянках з кадастровими номерами :90:007:0061, :90:007:0059, :90:007:0031, які в законному порядку ні йому ні ТОВ «АТВ» у користування або власність не передавались.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у вчиненні правочину з майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

В подальшому 01.02.2015 ОСОБА_3 призначено на посаду директора ТОВ «АТВ», який до теперішнього часу очолює вказане товариство.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.04.2018, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на підроблення офіційних документів, які видаються підприємством, які надають права та звільняють від обов`язку, з метою їх використання.

Так з метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_3 залучив невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які начебто провели технічну інвентаризацію об?єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: АДРЕСА_12 та склали довідки на бланку ТОВ «АВІСТОР», яке не причетне до розробки будь-якої документації за вказаним об?єктом, від 30.03.2018 про те, що з урахуванням здійснених поточних ремонтних робіт, що не потребують відповідних дозволів загальна площа нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_11 збільшилась до 1957,9 кв.м. Крім того, зазначені невстановлені особи, на бланку ТОВ «АВІСТОР», виготовили висновок щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна від 30.03.2018 N? 0309/1, згідно якого площа комплексу нежитлових будівель торговельно-розважального призначення, за адресою: АДРЕСА_11 становить 1957,9 кв.м., про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 30.05.2018 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, також, залучив невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які на бланку ТОВ «АВІСТОР», яке не причетне до розробки будь-якої документації за вказаним об?єктом, виготовили висновок щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна від 14.05.2018 N? 15/05, згідно якого вищевказані об?єкти нерухомого майна, які до цього були об`єднані, поділяються на 4 частини, а саме: нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 1598,4 кв.м.; нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 92,6 кв.м.; нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 200,4 кв.м.; нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 66,5 кв.м.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 умисно за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 30.05.2018 підробив офіційні документи, а саме: довідку від 30.03.2018, згідно якої з урахуванням здійснених поточних ремонтних робіт, що не потребують відповідних дозволів загальна площа нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_11 збільшилась до 1957,9 кв.м.; висновок щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна від 30.03.2018 N?0309/1; висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 14.05.2018 N? 15/05, що складені на бланку ТОВ «АВІСТОР», яке не причетне до розробки будь-якої документації за вказаним об`єктом, з метою звільнення від отримання встановлених законодавством дозволів на будівництво та реконструкцію, а також подальшої реєстрації права власності на об`єкти нерухомості із збільшеною площею та їх поділу.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у підробленні іншого офіційного документа, який видається підприємством, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Надалі, у період з 27.03.2018 по 30.05.2018, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 у період з 27.03.2018 по 26.04.2018, перебуваючи у Комунальному підприємстві «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» (), за адресою: АДРЕСА_2 , з метою реєстрації права власності на об?єкти нерухомості, розташовані за адресою: АДРЕСА_10, умисно використав завідомо підроблені офіційні документи від імені ТОВ «АВІСТОР», шляхом їх надання державному реєстратору Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», а саме: довідку від 30.03.2018, згідно якої з урахуванням здійснених поточних ремонтних робіт, що не потребують відповідних дозволів загальна площа нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_10 збільшилась 1957,9 кв.м.; висновок щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна від 30.03.2018 N? 0309/1, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_3 у період з 25.05.2018 по 30.05.2018 перебуваючи у Комунальному підприємстві з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (код), за адресою: АДРЕСА_3 , з метою реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, шляхом поділу на 4 частини, розташованих за адресою: АДРЕСА_10 умисно використав завідомо підроблені офіційні документи від імені ТОВ «АВІСТОР», шляхом їх надання державному рестратору Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», а саме: висновок щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна від 14.05.2018 N? 15/05, згідно якого вищевказані об`єкти нерухомого майна, які до цього були об`єднані, поділяються на 4 частини, а саме: нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 1598,4 кв.м.; нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 92,6 кв.м.; нежитлова будівля за адресою:

АДРЕСА_4 , загальною площею: 200,4 кв.м.; нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 66,5 кв.м., про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися використанні завідомо підробленого документа ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно ст. 12 КК України (в редакції Закону N4025-VI від 15.11.2011) злочин, передбачений ч. 3 ст. 197-1 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості; злочин, передбачений ч. 1 ст. 209 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; кримінальні правопорушення, передбаченні ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, відповідно до обвинувального акту було вчинено у 2013 року та з того часу минуло більше трьох років; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 209 КК України, відповідно до обвинувального акту було вчинено у 2013 року та з того часу минуло більше десяти років; кримінальні правопорушення, передбаченні ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України було вчинено у період з 27.03.2018 по 26.04.2018 та з 25.05.2018 по 30.05.2018 та з того часу минуло більше трьох років.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції Закону №1183-VII від 08.04.2014), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_3 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, минуло більше 3 років, а за ч. 1 ст. 209 КК України минуло більше 10 років, при цьому, перебіг давності не зупинявся і не переривався, обвинувачений від слідства та суду не ухилявся та не заперечує щодо закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, а тому клопотання захисника підлягає задоволенню.

Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду в постанові від 29.07.2021р. у справі N9 552/5595/18, в якій вказано: «За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення».

Постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Наведені обставини Верховного суду дотримані судом, тому суд не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, або ж за фактом його відсутності.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Оскільки суд звільняє ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а застава не була звернена в дохід держави, суд вважає за необхідне клопотання захисника про повернення застави задовольнити.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, під час досудового розслідування проведено експертизу №1585/05-2023 від 29.05.2023, вартість якої становила 20000 грн., разом з тим прокурором не надано суду підтверджувальних документів вартості експертного дослідження, а тому процесуальні витрати не підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Також, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи викладене, суд уважає за необхідне скасувати арешти на майно, які були накладенні відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2023 по справі №758/11755/23, ухвали Подільського районного суду м. Києва від 24.10.2023 по справі №758/11664/23, ухвали Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2023 по справі №758/11662/23, ухвали Подільського районного суду м. Києва від 23.11.2023 по справі №758/11818/23.

На підставі викладеного, ст. 49 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ст. 285, 286 372, 376 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 209, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні віднести за рахунок держави.

Арешт на грошові кошти в національній валюті на загальну суму 16040 гривень; в доларах США на загальну суму 48700 доларів США, які належить ОСОБА_3 та який був накладений на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2023 по справі №758/11755/23 - скасувати та грошові кошти повернути власнику.

Арешт на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_5 (літ. А, Б, В, Г, Е, Ж, Д, Є), у м. Києві загальною площею 1957,9 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000, та який складається з: нежитлової будівлі літ. А загальною площею 149.9 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Б загальною площею 511.3 кв.м.; нежитлової будівлі літ. В загальною площею 295.6.9 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Д загальною площею 200.4 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Е загальною площею 428.8 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Є загальною площею 66,5 кв.м; нежитлової будівлі літ. Ж загальною площею 92.6 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Г загальною площею 279.3 кв.м., який накладено на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 24.10.2023 по справі №758/11664/23 - скасувати.

Арешт на розрахунковий рахунок ТОВ «АТВ» () за № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), шляхом заборони розпорядження та користування грошовими коштами ТОВ «АТВ» (), у будь-якій валюті в безготівковій формі, що вже надійшли на користь ТОВ «АТВ» () та/або надійдуть в майбутньому, за виключенням сплати податків, зборів, обов`язкових платежів та виплати заробітної плати, який накладено на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2023 по справі №758/11662/23 - скасувати.

Арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: квартиру, загальною площею 36,5 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060); квартиру, загальною площею 73,5 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106); житловий будинок, загальною площею 118,5 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06); земельну ділянку, площею 0,0225 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господасрьких будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер: :01:051:0033, яка розташована за адресою АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06); нежитлове приміщення літ «А», загальною площею 60 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00); нежитлові будівлі, які розташовані за адресою АДРЕСА_13 загальною площею 138,9 кв.м., літ. «В» загальною площею 85,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) із встановленням заборони відчужувати усі вищевказані об`єкти нерухомого майна, який накладено на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 23.11.2023 по справі №758/11818/23 - скасувати.

Повернути заставодавцю ТОВ «АТВ» (код 23518082) заставу в розмірі 13420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. внесену на рахунок ТУ ДСА в м. Києві, код отримувача 26268059, МФО 820172, №UA1012089 за ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24.07.2023 у справі №758/8471/23.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: