Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/78/24, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено цей строк до 05.03.2024 з визначенням застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) грн, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого пекарем ФОП « ОСОБА_8 », несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 20.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_9 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися з м. Ужгорода Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; не спілкуватися зі свідками, іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З клопотання вбачається, що ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під № 0000355 від 20.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених на даний час осіб, маючи єдиний умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут психотропних речовин мешканцям Закарпатської області, в тому числі у великих розмірах, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій,

-2-

передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 за № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 за № 770, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, починаючи з липня місяця 2023 року, діючи на території м. Ужгорода та Ужгородського району, з метою досягнення запланованого результату та незаконного збагачення, здійснювали заборонені операції у сфері обігу психотропних речовин у великих розмірах.

При цьому, з метою недопущення викриття своїх злочинних дій, останні застосовували заходи конспірації, яких дотримувались всі учасники даної групи, а саме у телефонних розмовах між собою, не називаючи дійсної назви психотропної речовини, сум грошових коштів, пакунків, у яких вони її зберігали та у подальшому збували заборонені речовини, використовували різного роду «жаргонні» назви психотропних речовин, їх об`єми, способи пакування, їх вартість, розуміючи, що мова йде про психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін.

Зокрема, ОСОБА_12 , на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу зазначеної групи осіб у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та інших невстановлених на даний час осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, отримав з метою збуту від ОСОБА_11 психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, тим самим здійснив незаконне придбання психотропної речовини. Після чого, останній зазначену речовину незаконно зберігав та перевозив у спеціально відведеному ним місці, а саме у отворі під ручкою перемикання передач в автомобілі марки «Volkswagen Passat B7», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , яким ОСОБА_12 користувався з метою збуту психотропної речовини, де в подальшому ОСОБА_12 , для зручного збуту психотропних речовин у роздріб, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat B7», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював розфасування психотропної речовини - метамфетаміну по пакетах.

Після чого, ОСОБА_12 19.08.2023 о 12 год 53 хв, діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у автомобілі марки «Volkswagen Passat B7», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 за адресою Ужгородський район, с. Розівка, вул. Концівська, неподалік від заводу «Джейбіл», в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 16000 грн, особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 , два прозорі поліетиленові пакети у пачці з-під цигарок «Winston», всередині яких знаходилась психотропна речовина - метамфетамін, масою 5,8538 г, що відноситься до великих розмірів, яку в подальшому ОСОБА_13 одразу видав працівникам поліції.

Крім того ОСОБА_10 , на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу зазначеної групи осіб у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених на даний час осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, після чого частину вказаної речовини, здійснюючи функцію постачання, передав ОСОБА_11 , а решту залишив при собі, тим самим здійснив незаконне зберігання психотропних речовин з метою збуту. В подальшому, для досягнення єдиної корисливої мети з незаконного збагачення в сфері незаконного обігу

-3-

психотропних речовин, діючи умисно, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 12.10.2023 о 15 год 46 хв, перебуваючи всередині підсобного приміщення торгівельного центру «Білочка», розташованого за адресою м. Ужгород, вул. Олександра Попадинця, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 7700 грн, особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_14 один поліетиленовий зіп-пакет, в якому знаходилась психотропна речовина - метамфетамін, масою 0,7758 г, яку ОСОБА_14 одразу видав працівникам поліції.

ОСОБА_11 , на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу зазначеної групи осіб, у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , та інших невстановлених на даний час осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, отримав з метою збуту від ОСОБА_10 психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, та для досягнення єдиної мети групи, а саме незаконного збагачення у сфері обігу психотропних речовин, передав частину ОСОБА_12 , а решту психотропної речовини незаконно зберігав при собі з метою збуту, яку в подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 22.11.2023 приблизно о 16 год 28 хв, перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 48, поблизу вказаного будинку на тротуарі, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 3700 грн, особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_15 , один прозорий поліетиленовий пакети, всередині якої знаходилась психотропна речовина - метамфетамін, масою 0,4580 г, яку ОСОБА_15 одразу видав працівникам поліції.

ОСОБА_9 на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу зазначеної групи осіб у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , та інших невстановлених на даний час осіб, після отримання ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін у ОСОБА_10 та передачі зазначеної речовини ОСОБА_12 , який у свою чергу незаконно зберігав та перевозив у спеціально відведеному ним місці, а саме у отворі під ручкою перемикання передач в автомобілі марки «Volkswagen Passat B7», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , з метою збуту психотропної речовини, де в подальшому діючи спільно із ОСОБА_12 , у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, для зручного збуту психотропних речовин у роздріб, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat B7», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , діючи як співвиконавець, сприяв членам групи у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі шляхом перерахунку грошових коштів, здобутих від збуту психотропних речовин, розфасування психотропної речовини метамфетаміну.

У подальшому, ОСОБА_9 05.12.2023 о 14 год 16 хв, діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Льва Толстого, 10 Б, у салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat B7», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_12 , зберігав при собі з метою збуту у задній правій кишені штанів пачку з-під сірників, в якій знаходились 6 прозорих зіп-пакетів із психотропною речовиною - метамфетамін, загальною масою 2,9085 г, що відноситься до великих розмірів, які були виявлені працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку.

-4-

05.12.2023 ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2023 відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, на строк до 02.02.2024 та визначено заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805200 грн.

22.01.2024 постановою прокурора строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000355 від 20.11.2023, продовжено до 05.03.2024.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, крім того ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 , не зменшилися, продовжують існувати, також існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, строк якого закінчується 02.02.2024, так як органом досудового розслідування не проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, зокрема необхідно долучити протоколи про проведення НСРД, які наразі піддаються розсекреченню, долучити процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД, вирішити питання про проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, долучити висновки експертиз, з урахуванням отриманих доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією, забезпечити виконання вимог ч. 3, 4 ст. 290 КПК України та, відповідно до ст. 291 цього Кодексу, скласти обвинувальний акт, а тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказала на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано. При цьому слідчий суддя врахувала, що відомостей про неможливість перебування в умовах тримання під вартою ОСОБА_9 стороною захисту не надано. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшла до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахувала характер вчиненого кримінального правопорушення, і вважала, що застава саме у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою та гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 29.01.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою визначити заставу в розмірі встановленому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки такі відсутні. Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_9 не судимий, працює пекарем ФОП « ОСОБА_8 », у зв`язку з чим слід визнати, що визначена ОСОБА_9 застава встановлена у непомірному для підозрюваного розмірі.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

-5-

При цьому враховується, що підозрюваний належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під № 0000355 від 20.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

05.12.2023 ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2023 відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, на строк до 02.02.2024 та визначено заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805200 грн.

22.01.2024 постановою прокурора строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000355 від 20.11.2023, продовжено до 05.03.2024.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів

-6-

досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді від 07.12.2023, якою щодо підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшла висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Закарпатській областіпро продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , до 05.03.2024, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ч. 6 ст. 199 КПК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою і такі відхиляє.

-7-

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , є непереконливими.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує підозрюваного в разі доведення його винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

-8-

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі сторони захисту доводам, задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя перевірила та надала оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 у цій частині безпідставними і такі відхиляє.

Окрім того, всупереч доводів апеляційної скарги, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_9 розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , а також його високий ступінь суспільної небезпеки, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_9 застави саме 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів у даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про продовження щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під ватою задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними,

-9-

дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2024 щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді