Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №519/1136/21
Провадження №1-кп/523/528/24
У Х В А Л А

про продовження строку застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

04.04.2024 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , під час судового розгляду у закритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.6 ст.152, ч.6 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні щодо неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 злочинів, передбачених ч.6 ст.152, ч.2 ст.156 КК України, щодо неповнолітніх ОСОБА_16 , ОСОБА_15 злочинів, передбачених ч.2 ст.156 КК України, щодо неповнолітніх ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 злочинів, передбачених ч.6 ст.153, ч.2 ст.156 КК України.

Прокурором подано клопотання, в якому вважав необхідним строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжити - з підстав тяжкості вмінених тому діянь та існування ризиків його можливого ухилення від суду, продовження злочинної діяльності, неправомірного перешкоджання судовому розгляду, а також впливу на потерпілих, проти чого заперечували обвинувачений та його захисник, які просили змінити цей запобіжний захід на домашній арешт з підстав тривалого ув`язнення обвинуваченого, погіршення стану його здоров`я, а також не доведення як причетності останнього до інкримінованих йому діянь, так і вищезазначених прокурором ризиків.

З`ясувавши протилежні позиції сторін, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі.

Обґрунтованість причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому діянь була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні до першої особи запобіжного заходу.

Під час судового розгляду судом досліджено відеозаписи допитів малолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , кожен з яких надав показання, які також пов`язані з можливою причетністю саме ОСОБА_7 до інкримінованих йому діянь.

Суд вважає наявним ризик переховування від суду, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочинів, що відносяться до категорії особливо тяжких, за які передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі. Таким чином, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Суд також вважає наявним ризик можливого незаконного впливу на потерпілих в даному кримінальному провадженні, оскільки злочини, які інкримінуються ОСОБА_7 , вчинені із застосуванням насилля. Після відкриття усіх зібраних доказів, анкетних даних наявних свідків, потерпілих (їх місць проживання) існує висока вірогідність спроби обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений може вплинути на потерпілих, які ще судом не допитані.

Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже за версією слідства вчинив злочини, будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти статевої свободи та недоторканості особи.

Обвинувачений є громадянином України, зареєстрований та має місце проживання у м. Южне Одеської області, а також в м. Одесі, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, є працевлаштованою особою, що свідчить про наявність у нього певних соціальних зв`язків.

Обвинувачений дійсно має ряд хронічних захворювань, деякі з яких були стадії загострення, проте його довід про неможливість надання йому кваліфікованої медичної допомоги в умовах ув`язнення є голослівним.

Окрім того, суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується обвинувачений, пов`язані із застосування насильства над дітьми, чиє життя та здоров`я є найвищою цінністю.

Суд вважає, що конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів та дані про його особу, вказують на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Водночас, з урахуванням тривалості ув`язнення ОСОБА_7 , його похилого віку та стану здоров`я, суд вважає можливим повторно визначити заставу, як альтернативу триманню під вартою, в розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст.182 КПК України для осіб, обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Керуючись ст.331 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора задовольнити, в задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Продовжити строк застосування у відношенні обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.6 ст.152, ч.6 ст.153, ч.2 ст.156 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 03 червня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України - у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 268400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 строком на два місяці наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками в даному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії

Судді Суворовського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2