Справа № 752/7739/23
Провадження № 1-кс/752/1661/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 17.01.2023, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.ч. 3,4,5 ст.191 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві майор поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000027 від 17.01.2023. Клопотання погодив прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000027 від 17.01.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що розпорядженням Київського міського голови ОСОБА_7 від 16.09.2014 № 243 ОСОБА_8 призначено на посаду директора ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - ритуальна служба СКП «СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО») з 16.09.2014 на контрактній основі.

На підставі зазначеного розпорядження, 14.10.2014 з ОСОБА_8 укладено контракт, згідно якого він був призначений на посаду директора ритуальної служби СКП «СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО».

Таким чином, ОСОБА_8 , будучи директором ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто відповідно до частини третьої статті 18 КК України був службовою особою.

Слідством встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у директора ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами у великих розмірах в 2020-2023 роках на свою користь та інших невстановлених на цей час осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за рахунок фіктивно (формально) працевлаштованих працівників вказаного спеціалізованого комунального підприємства.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 залучив до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , а також не встановлених на цей час осіб з числа працівників вказаного спеціалізованого комунального підприємства та інших невстановлених на цей час осіб, а саме до заволодіння бюджетними коштами, за рахунок фіктивно (формально) працевлаштованих працівників вказаного спеціалізованого комунального підприємства.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння бюджетними грошовими коштами у великих розмірах у 2020-2023 роках за рахунок фіктивно (формально) працевлаштованих працівників вказаного спеціалізованого комунального підприємства, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та вищевказаними невстановленими особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, отримали доступ до банківських карток, які зареєстровані на ім`я (формально) працевлаштованих працівників вказаного спеціалізованого комунального підприємств, на які здійснювалось нарахування заробітної плати в СКП «Спецкомбінат ПКПО».

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння бюджетними коштами, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, надав вказівку підлеглим працівникам щодо внесення до офіційних документів, а саме до табелів обліку робочого часу завідомо неправдивих відомостей з приводу присутності на робочому місці кожного місяця 2020-2023 року працівників, які формально займали посади в СКП «Спецкомбінат ПКПО», достовірно знаючи, що ці працівники не будуть відвідувати місце роботи та не виконуватимуть свої обов`язки, передбачені посадовими інструкціями, на підставі чого на банківські рахунки цих осіб в подальшому СКП «Спецкомбінат ПКПО» незаконно нараховувалась заробітна плата.

Слідством встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду організатора з персоналу ритуальної служби СКП «СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, перебуваючи у приміщенні ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», у невстановлений досудовим розслідуванням час, підписала як працівник кадрової служби табелі обліку використання робочого часу з приводу присутності на робочому місці фіктивно (формально) працевлаштованих працівників вказаного спеціалізованого комунального підприємства, достовірно знаючи, що ці працівники не відвідували місце роботи та не виконували свої обов`язки, передбачені посадовими інструкціями, на підставі чого на їхні банківські рахунки в подальшому СКП «Спецкомбінат ПКПО» незаконно нараховувалась заробітна плата.

За таких обставин, ОСОБА_5 сприяла вищевказаним особам в реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння бюджетними коштами у великих розмірах в 2020-2023 роках, що незаконно нараховувались фіктивно (формально) працевлаштованим працівникам в якості заробітної плати на банківську картку.

Слідством встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , маючи доступ до вказаних банківських карток, шляхом зняття готівкових коштів та перерахування безготівкових коштів, заволоділи бюджетними коштами в значному розмірі, чим завдали збитків державі в особі Київської міської ради, а саме місцевому бюджету територіальної громади м. Києва за бюджетними програмами: 1216030 «Організація благоустрою населених пунктів», 1216090 «Інша діяльність у сфері житлово-комунального господарства» за кодом КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям), на значну суму.

31.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий посилається на ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт в нічний час, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22:00 год. по 07:00 год. наступної доби за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці. Також слідчий у клопотанні просить покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатись з населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити. Пояснив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення обґрунтована та доведена належними доказами. ОСОБА_5 підписувала табелі обліку робочого часу працівників підприємства усвідомлюючи те, що ці особи не відвідували робочі місця. Щодо підозрюваної ОСОБА_5 встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що обґрунтовує необхідність застосування до неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час.

Захисник підозрюваної заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення необґрунтована. ОСОБА_5 виконувала вказівки ОСОБА_8 , підписувала табелі обліку робочого часу працівників. Слідчим не доведено, що ОСОБА_5 перебувала у змові з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Ризики, про існування яких у клопотанні стверджує слідчий, необґрунтовані. ОСОБА_5 з`явилась на виклик слідчого для її допиту в якості свідка, не переховується від органу досудового розслідування. Також захисник вказав про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 через що останній може бути призначено операцію. На підставі зазначеного захисник просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000027 від 17.01.2023.

31.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 могла вчинитизазначені вище злочини.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, щоОСОБА_5 вчинила зазначені кримінальні правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: протоколів огляду руху коштів працівників ритуальній службі СКП «Спецкомбінат ПКПО»; висновку судової економічної експертизи; висновків судових почеркознавчих експертиз; висновку судової портретної експертизи; протоколів впізнання з підозрюваним ОСОБА_8 ; інших відомостей, долучених до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дійОСОБА_5 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначених кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюванаОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1-3 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів (ч. 3 та ч. 4 ст. 191 КК України), за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років, та особливо тяжкого злочину (ч. 5 ст. 191 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На спростування наявності існування цього ризику захисник посилався на те, що ОСОБА_5 проявляє належну процесуальну поведінку, з`явилась на виклик слідчого для її допиту в якості свідка, не вчиняє дій з метою переховування від органу досудового розслідування. Проте належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 до моменту пред`явлення їй підозри не може свідчити про її таку ж саму процесуальну поведінку у цьому кримінальному провадженні після того як вона набула статус підозрюваної у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочинів у вчинені яких підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованих їй злочинів, особу підозрюваної, не виключає, що підозрювана, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також прокурором доведено наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Такий ризик є обґрунтованим, оскільки з огляду на стадію кримінального провадження, наразі органом досудового не віднайдені всі речі та документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 працювала в ритуальній службі СКП «Спецкомбінат ПКПО», тому вона знайома з працівниками вказаного підприємства, які мають (можуть мати) доступ до документів цього підприємства, таможуть сприяти їй у вчиненні дій, передбачених п.2 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи зазначене, існує ймовірність того, що ОСОБА_5 може прямо чи опосередковано здійснити спроби вчинити дії, спрямовані на знищення чи приховання речей чи документів, які можуть вказувати на її причетність до кримінальних правопорушень, та які мають доказове значення для досудового розслідування.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, вона може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрювана може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків та інших підозрюваних з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень або відмови від надання показань для уникнення останньою кримінальної відповідальності.

Разом з цим, з урахуванням критеріїв, що мають враховуватися при встановленні наявності того чи іншого ризику, на які наявне посилання у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, на які слідчий посилається в обґрунтування наявності ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання. У зв`язку із чим, вказані ризики не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік та стан здоров`я підозрюваної; сімейний стан (заміжня; на утриманні малолітніх дітей чи не працездатних осіб не має; не працююча; раніше не судима.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів та доведених стороною обвинувачення трьох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваної, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотання слідчого не містить викладу обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання прокурором також не було доведено, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам у кримінальному провадженні.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрювануОСОБА_5 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Також з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження наявна необхідність одночасного покладання на підозрювану обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватись від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України. Строк дії обов`язків слід визначити до 19.04.2024 включно.

Керуючись ст. 132, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.04.2024 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 19.04.2024 року включно, наступні обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання

та роботи;

- не відлучатись з населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд

з України.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури.

Строк дії ухвали до 19.04.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1