Провадження № 1-кп/638/1653/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000130 від 03 травня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізюм Харківської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, який на утриманні дітей не має, офіційно працевлаштованого, раніше судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 в кінці квітня 2024 року в ранковий час, більш точних дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, переслідуючи мету незаконного придбання психотропної речовини без мети збуту, для особистих потреб, діючи з прямим умислом, розуміючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх настання, в порушення вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживання ними», «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року (зі змінами та доповненнями) перебуваючи в м. Ізюм Харківської області, придбав за допомогою кросплатформенного месенджеру «Телеграм», який встановлений як мобільний додаток в його мобільному телефоні «Самсунг» з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , ІМЕН: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину - РVP, шляхом її доставки до відділення № 3 ТОВ «Нова пошта».

Близько 11 години 30 хвилин 03 травня 2024 року неподалік будинку АДРЕСА_2 , за місцем знаходження відділення № 3 ТОВ «Нова пошта», ОСОБА_3 був зупинений працівником поліції та останній добровільно видав поштове відправлення на ім`я ОСОБА_4 з номером товаро-транспортної накладної 5354 та з вказаним вище номером оператора мобільного зв`язку, в якому знаходився полімерний пакет з речовиною коричневого кольору, кристалічного походження, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/121- 24/13465-НЗПРАП від 28 травня 2024 року, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP (у складі наданої речовини) становить: 1,4346 г.

Відповідно до приписів ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акті за його відсутності.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов з клопотанням прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

За змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника ОСОБА_6 , що долучена до обвинувального акту на виконання вимог ч.ч. 2, 3 ст. 302 КПК України, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно та добровільно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з приписами ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

При цьому прокурор, в присутності захисника роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи позицію учасників судового провадження, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, наявні підстави для розгляду вказаного обвинувального акту у спрощеному провадженні у відповідності до положень ст.ст.381-382 КПК України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні не має, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Враховуючи вчинення обвинуваченим кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 квітня 2020 року за ст. 289 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1, 72 ч.5 КК України остаточно до 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2020 року вирок від 02.04.2020 року змінено в частині призначеного покарання, на підставі ст..69 КК України пом`якшено покарання за ст..289 ч.2 КК України, відповідно до ст..70 ч.1, 71 ч.1 КК України вважати засудженим до 4 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого гр. ОСОБА_3 задоволено. Ухвалено засудженого гр. ОСОБА_3 звільнити умовно-достроково на 01 рік 02 місяці 06 днів від відбування покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 квітня 2020 року, зміненого ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2020 року.

Як встановлено у судовому засіданні, інкримінований ОСОБА_3 кримінальний проступок вчинений ним в кінці квітня 2024 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

У відповідності правового висновку п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003за №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами ст.71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати - частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК). У разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Таким чином, остаточне покарання за цим вироком ОСОБА_3 з урахуванням вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 квітня 2020 року, який було змінено ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2020 року та ухвали ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року, якою ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково, слід визначити за правилами ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків з урахуванням призначених покарань, шляхом часткового складання цих покарань, з призначенням відповідного остаточного покарання, з урахуванням норм ч.1 ст.72 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1, ч. 4 ст.71, ч. 1 ст.72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом часткового складання покарання за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 квітня 2020 року, який було змінено ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2020 року призначати остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати на залучення експерта у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Речовий доказ: пакет «Національна поліція України, слідче управління» PSP1250458 опечатаний паперовою биркою, на якій є відбиток круглої печатки: «Харківський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр № 9 * міністерство внутрішніх справ України», та пояснювальний напис: «Харківський НДЕКЦ МВС України Висновок експерта № СЕ-19/121-24/13465 - НЗПРАП від 28.05.2024 № КП (справи) 0000130 Вид експ. (досл.) 8.6 Вміст упаковки: полімерний пакет, в якому міститься полімерний пакет з речовиною ПІБ, підпис експерта (підпис) ОСОБА_7 » знищити.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1