Справа № 182/7150/23
Провадження № 1-кп/0182/177/2024
У Х В А Л А

Іменем України

02.04.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії судового розгляду в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом №0001271 від 16.10.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (далі КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором під час судового засідання заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 строком на два місяці, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, впливу на свідків та потерпілу, оскільки остання обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину та вона повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для неї передбачених законом обмежень його прав та свобод. Крім того, зазначив, що обвинувачена може незаконно впливати на них з метою зміни показів, оскільки перебуває з ними в тісних родинних та дружніх стосунках.

3.Обвинувачена ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення заявленого клопотання.

4.Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисної.

5.Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора.

6.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує таке.

7.Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо обвинуваченої ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався, зокрема, до 04 квітня 2024 року включно.

8.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

9.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

10.Кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, в силу приписів ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини під час вирішення питання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

11.З точки зору такої практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

12.У даному випадку суд дійшов висновку про те, що повідомлена ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не є вочевидь не обґрунтованою.

13.Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

14.Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

15.Зокрема, доказами на обґрунтування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

16.Суд також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

17.На наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що судом не допитано свідків та потерпілу по даному кримінальному провадженню, їх покази мають суттєве значення у даній справі, а ОСОБА_3 , перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, безперешкодно зможе впливати на свідків та потерпілу, з метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

18.Крім того, суд вважає, що ризик впливу на свідків та потерпілу, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

19.Враховуючи обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри/обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченої, відсутність міцних соціальних зв`язків, відомості, які характеризують особу обвинуваченої, а також встановлену наявність ризиків, передбачених п.п.1,3, ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає необхідність у продовженні застосованого щодо останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - обґрунтованою.

20.Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості її подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

21.Таким чином, враховуючи наведене суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи, тому приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно продовжити строк тримання під вартою на строк не більше ніж на два місяці.

22.Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України застава не визначалась.

Керуючись статтями 179, 182, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на два місяці, до 01 червня 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 04.04.2024.

Суддя: ОСОБА_1