Справа № 203/1576/24
Провадження № 1-кп/0203/651/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000008 від 18.03.2024 року, разом з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпро, Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва за наступних обставин.

Відповідно до статті 81 Цивільного кодексу України, юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів згідно до статті 87 цього Кодексу.

Згідно до статті 87 Цивільного кодексу України, для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до статті 88 Цивільного кодексу України, засновницькому договорі товариства визначаються зобов`язання учасників створити товариство, порядок їх спільної діяльності щодо його створення, умови передання товариству майна учасників, якщо додаткові вимоги щодо змісту засновницького договору не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Згідно до статті 89 Цивільного кодексу України:

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.

Відповідно до статті 56 Господарського кодексу України якою встановлено, що суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.

Згідно до статті 57 Господарського кодексу України:

Установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.

В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону.

Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству, а саме:

Відповідно до статті 57 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно до статті 88 Господарського кодексу України, учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.

Відповідно до статті 89 Господарського кодексу України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання яких визначається залежно від виду товариства.

Згідно до ч. 2 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» № 755-ІУ від 15.05.2003 р., (із змінами та доповненнями), порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає:

1)заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);

2)прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;

3)виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;

4)внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;

5)перевірку відомостей Єдиного державного реєстру на наявність заборони вчинення реєстраційних дій;

6)перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;

7)прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських

формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; ?

8)проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

9)формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів;

10)видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).

Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора.

Ураховуючи діюче законодавство України, у невстановленої слідством особи в серпні 2022 року на території м. Дніпро виник злочинний умисел на внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи з корисних спонукань з метою отримання незаконного доходу, для цієї мети невстановлена слідством особа залучила ОСОБА_5 , який був згоден на цей злочинний план з метою отримання незаконного доходу.

В серпні 2022 року, перебуваючи на території Центрального району м. Дніпро, ОСОБА_5 зустрівся з невстановленою слідством особою, яка запропонувала останньому за грошову винагороду стати учасником підприємства, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Промпоток» (код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі- код ЄДР) - 44005998) без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного Товариства, на що ОСОБА_5 , усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих йому невстановленою слідством особою, розуміючи, що стає учасником ТОВ «Промпоток» (код ЄДР 44005998) не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, з корисливих мотивів погодився на таку пропозицію.

В свою чергу, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надав невстановленій слідством особі копію свого паспорта громадянина України, запис № НОМЕР_2 , документ 003870884, виданий 05.09.2019 року, орган що видав 1216, та копію довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номеру № НОМЕР_1 , яка на підставі цих документів у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час виготовила реєстраційні документи підприємства ТОВ «Промпоток», в яких ОСОБА_5 був зазначений як учасник та директор Товариства.

Після чого, у серпні 2022 року, за невстановлених обставин, невстановленою слідством особою виготовлено установчі та реєстраційні документи ТОВ «Промпоток», які містили заздалегідь обумовлені з ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості та які були спрямовані на подання для проведення державної реєстрації підприємства.

В подальшому, 19.08.2022 ОСОБА_5 зустрівся з невстановленою слідством особою у денний час доби на пр. О. Поля, 77, у Центральному районі міста Дніпро, де підписав: опис документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації ТОВ «Промпоток» від 19.08.2022; заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (форма №2) ТОВ «Промпоток» від 19.08.2022; акт приймання - передачі частки статутного капіталу ТОВ «Промпоток» () від 19.08.2022; рішення учасника №19/08/22 ТОВ «Промпоток» () від 19.08.2022; статут ТОВ «Промпоток» (), який затверджений рішенням №19/08/22 від 19.08.2022. Відповідно до підписаних документів ОСОБА_5 , стає єдиним учасником ТОВ «Промпоток», та з 19.08.2022 призначений директором.

На час підписання установчих, реєстраційних документів підприємства, ОСОБА_5 розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «Промпоток», оскільки ОСОБА_5 та не встановлена слідством особа, домовились про те, що учасником та директором вищевказаного підприємства буде формально ОСОБА_5 , проте до діяльності ТОВ «Промпоток» в подальшому він не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням вказаного вище підприємства будуть займатись інші особи, за що, в свою чергу, останній отримає грошову винагороду.

З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, та використовуючи підписані ОСОБА_5 раніше реєстраційні документи ТОВ «Промпоток», невстановлені досудовим розслідуванням особи отримали можливість подати перелічені зазначені документи до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, тим самим здійснили внесення до реєстраційних даних суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «Промпоток» з приводу реєстрації ОСОБА_5 зазначеного Товариства, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис під № НОМЕР_3 .

Отже, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, виконавши всі перелічені вище дії, запропоновані йому невстановленою слідством особою, та фактично зареєструвавши підприємство ТОВ «Промпоток», досягнув своєї злочинної мети, яка полягала у внесенні неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації, за попередньою змовою групою осіб.

28 березня 2024 року між прокурором Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора, якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 2 ст.205-1 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 , повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, за ч. 2 ст.205-1 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України, від вибування основного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, та покладення додаткового покарання у вигляді позбавлення права обнімати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 3 роки ОСОБА_5 , надав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 , та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 , беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, в обсязі підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, тобто за ч.2 ст.205-1 КК України, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 , здійснивши дії, які виразились у внесенні в документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України, за яким належить призначити ОСОБА_5 , узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 28 березня 2024 року про визнання винуватості між прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття основного призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1