Справа №195/190/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 09.01.2024 стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, незаміжньої, освіта середня, непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), в силу ст.89 КК України, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.01.2024 року, в першій половину дня (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебувала за місцем проживання раніше знайомого ОСОБА_5 , у якості гостя з його дозволу на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де під час перебування в будинку, побачила на тумбочці чуже майно - машинку для стрижки волосся марки «Philips» моделі HC3505, чорно-синього кольору, яка належить ОСОБА_5 .

Після чого, у ОСОБА_4 яка усвідомлювала, що в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022 зі змінами, дію якого продовжено на момент вчинення злочину, в порядку передбаченим ст.6 Законом України «Про правовий режим воєнного стану», який є особливим правовим режимом, раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вищевказаної машинки для стрижки волосся, належної потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , в цей же день, 03.01.2024 року, в другій половині дня (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в умовах правового режиму воєнного стану, знаходячись з дозволу господаря на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 відпочиває в будинку та не бачить її злочинних дій, переконавшись, що інших сторонніх людей немає, і за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, незаконно, протиправно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вчинення фізичних дій викрала взявши з поверхні тумбочки у коридорі будинку власними руками чуже майно - машинку для стрижки волосся марки «Philips» моделі HC3505, чорно-синього кольору та поклавши його до кишені своєї куртки, з місця вчинення злочину зникла, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 217/24 від 11.01.2024 року, відповідно до якої ринкова вартість машинки для стрижки волосся марки «Philips» моделі HC3505з урахуванням зносу, бувшого у використанні, в технічно справному стані, на період вчинення злочину становила 699,30 грн., спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України за ознаками - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення в повному обсязі, та підтвердила вищезазначені факти.

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначено, що він просить суд, обвинувачену суворо не карати, дану справу слухати у його відсутність.

Вина обвинуваченої також підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні, а саме: Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінального провадження №0000016 від 09.01.2024 року (а.п.1), яким встановлено, що на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.185 КК України; протоколом прийняття заяви від 08.01.24 (а.п.8); протоколом огляду місця події від 08.01.2024 р. з фото таблицею зображень до нього (а.с.10-13); протоколами огляду речей з фото таблицею зображень до нього, а саме: мобільного телефону, машинки для стрижки волосся від 09.01.2024 з фот таблицею до нього (а.с.22-27); протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_4 від 27.01.2024 року (а.с.62-65), з якого вбачається, що остання добровільно та свідомо вказує, як вона вчинила дане кримінальне правопорушення; постановами про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 09.01.2024 р., 27.01.2024 (а.с.28,67); зібраними характеризуючими матеріалами стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 (а.с.68-73).

Аналізуючи зібрані у даному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, відшкодування шкоди у повному обсязі.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Частиною 2ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченої, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченої до вчиненого, яка в судовому засіданні критично оцінила свої дії та запевнила, що в подальшому не допускатиме протиправної поведінки, з урахуванням позиції потерпілого, який не має претензій до обвинуваченої, та думки прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, отже, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства, та вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням та покладенням відповідно обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства і буде відповідати принципу Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.

Цивільний позов не заявлено.

Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п"яти) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (звіт за №217/24 від 11.01.2024 р.), під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у розмірі 260 грн.

Речові докази: машинку для стрижки волосся марки "Philips", - залишити власнику, диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю обвинуваченої від 27.01.2024 - залишити в матеріалах даної справи.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено та підписано 01.04.2023 року.

Суддя: ОСОБА_1

28.03.2024