Справа № 346/2853/24
Провадження № 1-кп/346/540/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Коломия кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000127 від 24.04.2024 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мишин Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця відділення служби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, учасника бойових дій, раніше судимого:

-12.04.2017 Коломийським міськрайонний судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт,

-13.04.2018 Коломийським міськрайонний судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.129, ч.2 ст.129, ч.1 ст.125, ст.70 КК України до 3 місяців арешту,

-27.11.2019 апеляційним судом Львівської області за ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місця позбавлення волі,

-11.01.2021 Коломийським міськрайонний судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122, ч.2 ст.189, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 12.04.2021 за відбуттям строку покарання,

-16.10.2023 Коломийським міськрайонний судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.286 КК України до штрафу 51000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Штраф сплачено 06.02.2024,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

23.04.2024 року близько 20 год. 05 хв. солдат ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_1 , де знаходиться продуктовий магазин «На Околиці», під час з`ясування з ОСОБА_4 особистих неприязних стосунків, маючи на меті спричинити останній тілесні ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_4 декілька ударів кулаками рук в ділянку обличчя та голови, заштовхав в автомобіль марки «Ford Fusion» державний номерний знак НОМЕР_2 , де продовжував наносити удари кулаками в ділянку обличчя та голови потерпілої. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , цього ж дня, перебуваючи в АДРЕСА_2 підійшов до автомобіля марки «Ford Fusion» державний номерний знак НОМЕР_2 біля якого перебувала потерпіла ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останній декілька ударів ногами в ділянку голови та декілька ударів кулаками рук в ділянку голови потерпілої, від яких потерпіла втратила рівновагу, впала на землю та втратила свідомість. В наслідок злочинних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді закритої внутрішньо-черепної травми із струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень,які спричинили короткотривалий розлад здоров`я, та синців нижньої повіки правого ока та обох повік лівого ока , лівого стегна, в ділянках лівого колінного суглобу, правого променево-зап?ясного суглобу та правої китиці, крововиливу під кон?юктиву лівого ока, садна лівої виличної ділянки, правого колінного суглобу, лівої гомілки, лівого фланку живота, лівого передпліччя, спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_5 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, погоджується на призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, у випадку призначення йому покарання у вигляді штрафу матиме змогу його сплатити.

Крім того, до обвинувального акту долучено заяву потерпілої ОСОБА_4 , яка зазначила, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників судового розгляду, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст. 302 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом досудового розслідування обставини, із врахуванням того, що потерпіла ОСОБА_4 також просила розглянути обвинувальний акт в суді у спрощеному провадженні за її відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст. 382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК є щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд виходить із наступного.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в ухвалі Верховного Суду від 30 квітня 2021 року в справі № 325/1421/18 зазначено, що питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст..12 КК України є є кримінальним проступком, характер діяння і спосіб його вчинення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність кваліфікуючих ознак та кількість епізодів.

Суд враховує такі дані про особу обвинуваченого: останній проходить військову службу за призивом під час мобілізації з 12.03.2022р., з 19.09.2022 на посаді стрільця відділення служби військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат ( АДРЕСА_3 , є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби в військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ) та за місцем проживання (а.пр.69). Разом з тим, обвинувачений раніше неодноразово судимий (а.пр.65-66, 80-83), в тому числі за кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я потерпілого, вчинив нове кримінальне правопорушення в період непогашеної судимості, що вказує на антисуспільну спрямованість обвинуваченого, небажання ставати на шлях виправлення та бути законослухняним громадянином.

Суд враховує також сімейний стан обвинуваченого, який неодружений та не має на утриманні осіб ( а.пр.70, 72, 73) , його стан здоров`я, а саме перебування на обліку у лікаря нарколога та не перебування на обліку у лікаря психіатра (а.пр.67, 68), наявність хвороб, спричинених вогнепальним кульковим проникаючим сліпим пораненням живота з пошкодженням селезінки, шлунку, поперечно-ободової кишки, печінки, круглої зв`язки печінки (а.пр.64), відсутність даних про інвалідність обвинуваченого.

Крім того, при призначенні покарання суд бере до уваги обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття та повне визнання вини у вчиненому, та обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом аналізу №52 від 23.04.2024. (а.пр.12)

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк 1 рік, оскільки інші, більш м`які види покарання у виді штрафу, громадських робіт , виправних робіт, пробаційного нагляду не є достатніми для досягнення мети покарання, відповідно до ч.2 ст.50 КК України, та не сприятимуть виправленню обвинуваченого. Крім того, покарання у виді громадських робіт та виправних робіт не можуть бути призначені військовослужбовцям, відповідно до вимог ст..ст.56, 57 КК України.

Відповідно до вимог ст..58 КК України, покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.(ч.2 ст.58 КК)

З урахуванням обставин даної справи та особи обвинуваченого (останній є військовослужбовцем та проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 ), суд вважає, що є підстави для призначення ОСОБА_7 покарання замість обмеження волі із застосуванням ст..58 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 рік із відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення.

Саме таке покарання на думку суду відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Керуючись ст. ст. 124, 373-376, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання із застосуванням ст..58 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми його грошового забезпечення

Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Початок строку відбування покарання відраховувати з дня видання командиром військової частини відповідного наказу на підставі розпорядження суду про виконання вироку, що набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області з урахуванням обмежень, визначених ч.1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження .

Суддя: ОСОБА_1