Номер справи 703/3866/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зі слів має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.05.2020 вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, частково зміненим ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25.08.2020, за ч.2 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що з моменту скерування до суду обвинувального акту ОСОБА_4 одного разу з`явився у судове засідання і лише після застосування до нього заходу забезпечення кримінального провадження у виді примусового приводу. На мобільні телефони, надані ОСОБА_4 у ході досудового розслідування та після проведення підготовчого судового засідання, останній не відповідача, а також свідомо ігнорував виклики до суду, ініціативу щодо необхідності виконання процесуальних обов`язків, визначених у ч.7 ст.42 КПК України, не проявляв. З урахуванням зазначених обставин прокурор звернувся до суду з клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також про надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі у розгляді зазначеного клопотання. Після доставки працівниками поліції ОСОБА_4 у судове засідання 16 листопада 2023 року, щодо останнього у це же день застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб по 14 січня 2024 року. На даний час встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які з часу обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 16 листопада 2023 року не зменшилися та продовжують існувати. Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, буде переховуватися від суду, не буде з`являтися у судові засідання, що є підтвердженим з огляду на процесуальну поведінку останнього при розгляді даного обвинувального акту, а саме на телефонні дзвінки не відповідав, ініціативу щодо необхідності явки до суду не проявляв, при виконанні примусових приводів за адресою місця проживання його виявленого не було, що у свою чергу, призвело до порушення розумних строків розгляду кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_4 не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, які і не має офіційного місця роботи, є раніше судимий, що свідчить про високу ймовірність вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так як останній, окрім того, скоїв інкримінований злочин, будучи на іспитовому терміні, не використавши довіру суду, яка йому була надана при застосування положень ст.75 КК України. З урахуванням викладеного, прокурор вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є цілком виправданим, а жоден із більшим м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому, захисник обвинуваченого зазначив, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, докази сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні на даний час досліджувані у повному обсязі, а також стверджував, що при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Представник потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» - ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час судового засідання, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2023 року, яка залишена без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року, під час судового розгляду даного кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, дія якого була продовжена та закінчується 10 березня 2024 року.

Провести судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у строк дії вказаного запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

При застосуванні судом щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу було враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, джерела прибутку не має, та його процесуальну поведінку під час судового розгляду даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час судового засідання судом встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, не втратили свою актуальність та продовжують існувати на даний час.

Так, враховуючи, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, при цьому при призначенні йому покарання суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став, знову обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку кримінального правопорушення, що свідчить про систематичність вчинення ним злочинів та небажання стати на шлях виправлення, та достовірно знаючи про суворість призначеного йому покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, у разі доведеності його вини, хоча і має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, в якому фактично і проживає, однак будучи обізнаним про перебування на розгляду суду даного кримінального провадження, а також про дату, час та місце проведення судових засідань у даному кримінальному провадженні до суду неодноразово не з`являвся, причини своєї неявки не повідомляв та їх поважність під час судового розгляду жодним доказом не підтверджена, судові повістки не отримував, ухвали про його привід працівниками поліції не виконувалися, внаслідок чого був оголошений у розшук, що свідчить про переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення відповідальності за інкримінований йому злочин, не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, що свідчить про отримання ним коштів виключно від незаконної діяльності, суд не виключає можливість, у разі зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, його подальшого переховування від суду, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Згідно п.4, 5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 хоча і має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, в якому фактично і проживає, однак не працевлаштований, не одружений, на його утриманні малолітні та неповнолітні діти не перебувають, суддя приходить до висновку про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків у місці його проживання.

При цьому, сам по собі факт наявності у обвинуваченого ОСОБА_4 постійного місця проживання, з огляду на положення ч.1 ст.178 КПК України, не є єдиною підставою, яка беззаперечно свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

Крім того, безпосереднє дослідження судом у повному обсязі доказів, які стороною обвинувачення надані на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, жодним чином не зменшує ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, та приходить до висновку про доцільність збереження та продовження застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим термін тримання під вартою, який закінчується 10 березня 2024 року, слід продовжити на період судового розгляду, але не більше ніж на шістдесят діб.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2023 року, якою щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено розмір застави у 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680 гривень.

Суд вважає за необхідне залишити без змін розмір застави, визначений вищевказаною ухвалою, а саме 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680 гривень, у разі внесення якої, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.177, 178, 331, 336, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - до 05 травня 2024 року включно.

Залишити раніше визначений розмір застави 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає його тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити на строк 2 місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

У задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Повний текст ухвали оголошений о 12 год. 50 хв. 07 березня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1