Провадження № 11-сс/4808/212/24
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2024 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000007 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зауважує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , належать до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі максимальним строком до десяти років. Вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що досудове розслідування в повному обсязі не проведено, не встановлено повне коло можливих свідків, підозрювана ОСОБА_8 , немає постійного місця праці, на утриманні утриманців офіційно немає, фактично проживає не за місцем реєстрації, а за адресою: АДРЕСА_1 , у зв?язку із чим, у ОСОБА_8 соціальні зв?язки не є міцними, що надає останній можливість у майбутньому переховуватись від органів слідства та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 . Застосовано щодо неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів до 27 липня 2024 року включно та покладено відповідні обов`язки.

Слідчий суддя дійшов висновку, що враховуючи вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваної ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, яке їй інкриміноване, можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, представлені дані про наявність місця проживання, міцних соціальних зв`язків, особу підозрюваної, її молодий вік, вважав, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування - до 27 липня 2024 року включно, з покладенням на неї обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України. Слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, вважає, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить запобігання існуючим ризикам згідно з ст. 177 КПК України та виконання підозрюваною ОСОБА_8 процесуальних обов`язків;

- підозрювана ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_9 просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважають її безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі не погоджується з видом запобіжного заходу, який застосований щодо ОСОБА_8 цілодобовим домашнім арештом, вказує на підстави для застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту відповідає цим вимогам, оскільки слідчий суддя правильно відмовив в застосуванні відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ч. 4 цієї статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України 1) незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, у великих розмірах; 2) незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку не мають місце ризики здійснити підозрюваною ОСОБА_10 дії, передбачені ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваної, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної ОСОБА_8 , наявність місця проживання, міцні соціальні зв`язки, її молодий вік, та вважав, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування - до 27 липня 2024 року включно, з покладенням на неї обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрювана порушуватиме покладені на неї процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є недостатнім.

На думку суду апеляційної інстанції, за встановлених під час розгляду клопотання обставин слідчий суддя правильно дійшов висновку, що підозрювана ОСОБА_8 не порушуватиме покладених на неї процесуальних обов`язків у разі застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя провів ретельний аналіз наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і з огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 КК України, його обставини, недоведення стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, обґрунтовано зробив висновок про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора на оскаржену ухвалу слідчого судді від 31 травня 2024 року відомості про порушення підозрюваною ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків відсутні.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2024 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000007 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5