Провадження № 1-кс/686/4574/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні №0000107 від 20.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2, ч. 5 ст. 190 КК України,

встановив:

Старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні потерпілого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що службова особа ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді у правоохоронному органі, упродовж 2017-2020 років отримала від особи ОСОБА_7 позику у вигляді коштів в сумі, що перевищує 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та являючись, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон) суб`єктом декларування, відомості, щодо фінансових зобов`язань у вигляді отриманої позики, у відповідності ст. 46 Закону, до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у 2021-2022 роках, умисно не внесла.

За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Також упродовж 2017-2020 років, колишній співробітник поліції ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зловживання довірою (шахрайство), заволодів коштами заявника в особливо великих розмірах, в сумі 52 000 дол. США.

За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочато досудове розслідування за ч. 5 ст. 190 КК України.

Потерпілим у кримінальному провадженні являється ОСОБА_5 , який повідомив, що за місцем його проживання по адресу АДРЕСА_1 , наявні п`ятьписьмових розписок за 2017-2020 роки, які колишній працівник поліції ОСОБА_8 написав власноручно у підтвердження того, що упродовж вказаного періоду отримав у позику в ОСОБА_5 різними частинами кошти в загальній сумі 52 000 дол. США. Такі розписки ОСОБА_8 написані та датовані: 18.08.2017, 23.11.2017, 06.02.2018, 12.05.2018, 01.04.2020.

Як зазначив потерпілий ОСОБА_5 , зазначені розписки ОСОБА_8 писав власноручно у його присутності в одному примірнику та в подальшому передавав йому ( ОСОБА_5 )

Враховуючи те, що у зазначених розписках наявні відомості, які є предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні, а також для необхідності призначення по них судово-почеркознавчої експертизи, у зв`язку із чим є потреба у отриманні тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні потерпілого ОСОБА_5 , з можливістю вилучення зазначених документів (письмових розписок),в оригіналах, для подальшого використання їх під час проведення досудового розслідування в тому числі проведення судових експертиз.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте в клопотанні міститься заява про проведення розгляду клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором ч.1 ст.160 КПК України.

Відповідно до пунктів 5 та 6 ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні повинно бути зазначено зокрема значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Приписами частин 5 та 6 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно із ч. 5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя зазначає, що тимчасовий доступ до речей та документів не є інструментом збору доказів. Тому його застосування можливе виключно за умови, коли сторона кримінального провадження зіткнулася з труднощами в зборі відомостей, які, зокрема, можуть убачатись в існуванні певних заборон для розголошення даних, або володільці речей та документів відмовляються добровільно надати необхідні документи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги зміст положень ч. 1 ст. 86 (щодо допустимості доказу), частин 2, 3 ст. 93 КПК (щодо збирання доказів сторонами), застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо:

а) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи;

б) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення.

У своєму клопотанні слідчий просить надати доступ до п`яти письмових розписок за 2017-2020 роки, що датовані: 18.08.2017, 23.11.2017, 06.02.2018, 12.05.2018, 01.04.2020, та містять відомості про отримання від ОСОБА_5 позики, різними частинами, в загальній сумі 52 000 доларів США, з можливістю їх вилучення, в оригіналах, які перебувають у володінні потерпілого ОСОБА_5 .

В заяві потерпілого ОСОБА_5 зазначена згода на надання оригіналів п`яти письмових розписок за 2017-2020 роки, що датовані: 18.08.2017, 23.11.2017, 06.02.2018, 12.05.2018, 01.04.2020.

Слідчий суддя звертає свою увагу на те, що жодних відомостей, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що слідчий вживав заходів для отримання у потерпілого зазначених документів у особи, яка ними володіє та обґрунтування труднощів їх отримати у визначений КПК України спосіб без відповідної ухвали слідчого судді, матеріали клопотання не містять.

А тому слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.159- 164 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, у кримінальному провадженні №0000107 від 20.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2, ч. 5 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя