Справа № 521/695/24
Номер провадження:1-в/521/634/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2024 року м.Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Одеса клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про заміну покарання відповідно до внесених змін Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023 року стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про заміну покарання відповідно до внесених змін Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023 року стосовно засудженого ОСОБА_4 , на обґрунтування якого зазначено, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.01.2024 (у справі № 521/695/24) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначено покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.
Зі змісту вироку суду вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.10.2019 по 27.10.2023, на виконання вироку Іллічівського міського суду в Одеській області від 23.07.2020, яким останнього було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 ч. 5 ст. 72 КК України та, із застосуванням ч.1 ст.72, ч.5 ст.72 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, відбував покарання в Державній установі «Одеська виправна колонія (№14)».
27.10.2023 постановою Малиновського районного суду м.Одеси за поданням начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», відносно ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд строком на 12 (дванадцять) місяців.
27.10.2023 у день звільнення з державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», на виконання вимог підпункту 2.2.15 Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої Наказом МВС України, Державного департаменту України з питань виконання покарань від 04.11.2003 № 1303/203, ОСОБА_4 було оголошено постанову суду про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та роз`яснено обов`язок прибути у визначений установою виконання покарань термін не пізніше 30.10.2023, в обране ОСОБА_4 місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і зареєструватися у відділенні поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області.
Вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 26.01.2024 року набрав законної сили, але станом на 14.05.2024 не виконаний.

23 серпня 2023 року прийнято Закон України № 3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набрав законної сили 28 березня 2024 року.

Вказаним Законом внесено зміни до ст. 60 КК України, яка викладена в такій редакції: «Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років».

Відповідно до підпункту а пункту 1 частини 2 Розділу II Прикінцевих положень Закону України №3342-IX, внесено зміни до Кримінально-виконавчого кодексу України, а саме: у частинах другій та дев`ятій статті 11 слова «арештні доми» виключити.

Отже, з 28.03.2024 у статті 11 Кримінально-виконавчого кодексу України з переліку органів та установ виконання покарань виключено арештні доми, а також статті 15, 50-54 цього Кодексу, що встановлюють порядок відбування арешту.

Таким чином, покарання у виді арешту не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Також, цим Законом додано новий вид покарання, а саме: пробаційний нагляд, який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» КК України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Санкція ст. 395 КК України в новій редакції Закону, передбачає такі види покарання: штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до двох років.

Пунктом 2 частини 1 статті 72 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023) передбачено, що одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду або два дні обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор просить замінити покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 26.01.2024 на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України та відповідно до змін, що внесенні Законом України №3342-IX.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила клопотання задовольнити, оскільки вважає його обґрунтованим та замінити покарання призначене ОСОБА_4 у вигляді арешту на покарання відповідно до ст.72 КК України у виді пробаційного нагляду відповідно до змін, що внесені Законом України №3342-ІХ.

Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої, просив розгляд клопотання здійснити за його відсутністю, зі зміною покарання згоден.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 був засуджений вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 26.01.2024 року за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці. Вирок набрав законної сили 27.02.2024 року. Однак, станом на день звернення до суду з клопотанням прокурора стосовно засуджененого вирок суду не виконано.

23.08.2023 року був прийнятий Закон України №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який вступив у законну силу 28.03.2024 р.

Вказаним законом було внесено зміни до видів покарання, зокрема ст.60 КК України викладена в такій редакції: 1. Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців; 2. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Таким чином, арешт, як вид покарання, на теперішній час не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Також, цим законом додано новий вид покарання, а саме ст.59-1 КК України «Пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п.23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Кримінального кодексу України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Пункт 2 частини 1 статті 72 КК України в редакції закону від 23.08.2023 року вказує, що одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають:

а)два дні обмеження волі;

б)три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

в)два дні пробаційного нагляду.

Приписами ч.1, ч.3 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку - суд, який ухвалив вирок.

На підставі викладеного, призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.01.2024 року за ст. 395 КК України має бути приведене у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України № 3342-IX від 23.08.2023 року.

Санкція ст.395 КК України в новій редакції Закону передбачає такі види покарання: штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до двох років.

Судом прийнято до уваги, що такий вид покарання як обмеження волі не може бути застосований до засудженого, оскільки є більш суворим ніж арешт, а тому погіршує його становище, що є не припустимо з огляду на принципи кримінального судочинства та практику ЄСПЛ.

Також, приписи статті 72 КК України не передбачають співвідношення таких видів покарання як арешт та штраф, а навпаки частина третя статті 72 КК України вказує, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Закон України № 3342-IX від 23.08.2023 року скасовує можливість застосування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України покарання у виді арешту, суд дійшов висновку про необхідність заміни засудженому ОСОБА_4 невідбуте покарання у виді арешту на пробаційний нагляд відповідно до ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

За таких обставин, клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та не погіршує становище засудженої особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.01.2024 року у виді 3 місяців арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 6 місяців.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1