Справа № 344/4124/24
Провадження № 1-кп/344/787/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, в період часу з 13год. 39хв. 08 вересня 2023 року по 13год. 37хв. 13 вересня 2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись без відома та без дозволу своєї матері ОСОБА_4 належним їй мобільним телефоном марки «Redmi» моделі «ЗS», s/n: НОМЕР_2 , ІМЕI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із номером телефону НОМЕР_5 , побачив встановлений на ньому мобільний додаток для дистанційного керування банківською карткою банку АТ КБ «ПриватБанк» «Приват24», пароль та пін-код доступу до якого йому були відомі заздалегідь. Після цього, ОСОБА_5 , зайшовши у вказаний мобільний додаток та отримавши повний доступ до інформації про поточний стан банківських рахунків потерпілої, побачив, що на банківській картці АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 зберігаються грошові кошти. В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на таємне викрадення грошових коштів. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, в період дії на території України воєнного стану, який введено згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою вище вказаного мобільного телефону, використовуючи мобільний додаток «Приват24», таємно викрав грошові кошти: о 13год. 39хв. 08 вересня 2023 року із банківської картки «ПриватБанк», № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 1178,89 гривень із врахуванням комісії, перерахував на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; о 17год. 49хв. 10 вересня 2023 року із банківської картки «ПриватБанк», № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 1909,55 гривень із врахуванням комісії, перерахував на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; о 13год. 37хв. 13 вересня 2023 року із банківської картки «ПриватБанк», № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 8032,16 гривень із врахуванням комісії, перерахував на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 . В подальшому, ОСОБА_5 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 11120,60 гривень.

Крім цього, в період часу з 12год. 59хв. 08 січня 2024 року по 10год. 57хв. 11 січня 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись без відома та без дозволу своєї матері ОСОБА_4 належним їй мобільним телефоном марки «Redmi» моделі «ЗS», s/n: НОМЕР_9 , ІМЕI1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із номером телефону НОМЕР_5 , побачив встановлений на ньому мобільний додаток для дистанційного керування банківською карткою банку АТ КБ «ПриватБанк» «Приват24», пароль та пін-код доступу до якого йому були відомі заздалегідь. Після цього, ОСОБА_5 , зайшовши у вказаний мобільний додаток та отримавши повний доступ до інформації про поточний стан банківських рахунків потерпілої, побачив, що на банківській картці АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_11 зберігаються грошові кошти. В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на таємне викрадення грошових коштів. Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою вищевказаного мобільного телефону, використовуючи мобільний додаток «Приват 24», таємно викрав грошові кошти: о 12год. 59хв. 08 січня 2024 року із банківської картки «ПриватБанк», № НОМЕР_11 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 150,75 гривень, перерахував на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; о 15год. 02хв. 08 січня 2024 року із банківської картки «ПриватБанк», № НОМЕР_11 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 251,26 гривень, перерахував на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; о 14год. 26хв. 09 січня 2024 року із банківської картки «ПриватБанк», № НОМЕР_11 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 402,01 гривень, перерахував на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; о 11год. 50хв. 10 січня 2024 року із банківської картки «ПриватБанк», № НОМЕР_11 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 201,01 гривень, перерахував на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; о 13год. 05хв. 10 січня 2024 року із банківської картки «ПриватБанк» НОМЕР_11 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 301,51 гривень, перерахував на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; о 10год. 57хв. 11 січня 2024 року із банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_11 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 402,01 гривень, перерахував на банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 . В подальшому, ОСОБА_5 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1708, 55 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю і беззастережно та суду пояснив, що за допомогою мобільного телефону матері з використанням додатку «Приват24» Приватбанку він на початку вересня 2023 року перерахував її грошові кошти своїй дівчині та друзям. В січні 2024 року він аналогічним чином перерахував грошові кошти матері на свій рахунок. Всього викрав в матері грошових коштів на суму близько 12000 гривень. На даний час він знайшов неофіційну роботу і завдані потерпілій збитки відшкодує в повному обсязі. У вчиненому щиро каявся, належні висновки собі зробив, більше так вчиняти не буде. Просив суд врахувати, що він є особою з інвалідністю з дитинства, суворо його не карати, волі не позбавляти.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; дані про особу винного; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не одружений; не працює; неодноразово знаходився на лікуванні в КНП ОР «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я», однак згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 29/2024 від 25 січня 2024 року на період часу, що відноситься до інкримінованих злочинів ОСОБА_5 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру останній не потребує.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також те, що він є особою з інвалідністю з дитинства.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, в досудовій доповіді Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого ОСОБА_5 зазначено середній рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із встановленням іспитового строку 3 роки, потерпілої, яка щодо міри покарання поклались на думку суду, обвинуваченого, який просив суворо не карати - волі не позбавляти, а також враховуючи дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого, при цьому наявні кілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та відсутні обставини, які обтяжують покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності покарання, вважає, що ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

В той же час враховуючи особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності та до якого відсутні будь-які претензії у потерпілої, а також розмір завданих збитків, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію.

Головуючий-суддя ОСОБА_6