Провадження № 1-кп/202/476/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесені 03.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002152, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 приблизно о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , не маючи корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що його знайомі вживають наркотичні засоби, надав приміщення своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке є його місцем мешкання, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для незаконного вживання психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін.

Після цього, ОСОБА_5 , в цей же день в період часу з 17 годин 45 хвилин по 18 годин 30 хвилин, шляхом проведення хімічних реакцій в приміщенні кухні квартири за вищезазначеною адресою незаконно виготовив психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Після чого в цьому ж приміщенні приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 шляхом внутрішньовенних ін`єкцій, спільно вжили виготовлені ОСОБА_5 психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, тим самим ОСОБА_5 забезпечив їм можливість укритись в приміщенні своєї квартири та виготовити, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вжити психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін.

10.08.2020 в період часу з 21 години 16 хвилин до 22 години 34 хвилини під час обшуку кв. АДРЕСА_2 в кухні квартири було виявлено та вилучено: в кухні квартири, на ватних тампонах зі скляного флакону з етикеткою «етанол96» психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін масою 0,0052 г; в кухні квартири, в медичному шприці проградуйованому на 2 мл, психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін масою 0,0193 г; в кухні квартири, медичний шприц проградуйований на 20 мл, прекурсор- псевдоефедрин масою 0,0024 г; в кухні квартири на ватних тампонах з двох медичних шприців, проградуйованих на 20 мл, містить прекурсор- псевдоефедрин масою 0,0001 г; в кухні квартири, у медичних шприцах проградуйованого на 10 мл, чотирьох медичних шприців, проградуйованих на 2 мл, психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін масами 0,0007 г, 0,0005 г, 0,0003 г, 0,0007 г, 0,0005 г.

13.03.2024 під час підготовчого судового розгляду кримінального провадження між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення у судовому провадженні, погоджуючись на призначенні покарання за ч. 2 ст. 317 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Сторони кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні зазначили, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлена клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Згідно до ст. 474 ч. 3 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст. 317 КК України надання приміщення з метою незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів, вчинене повторно.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 317 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченою скарги не подавались.

Умови даної угоди - не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 317 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, та відсутністю обставин, що його обтяжують відповідно до ст. 67 КК України.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи, що відповідно до ст.77 КК України, при застосуванні ст.75 КК України не може бути призначено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, суд вважає за необхідне не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 317 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Долю судовий витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.03.2024 між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002152 у відношенні ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: три пляшки настойки глоду, дві пляшки етанолу 96, дві пляшки з-під спирту, які поміщені у поліетиленовий пакет «пакет №1» упаковку лимонної кислоти та дерев`яну палицю, які поміщено у поліетиленовий пакет «пакет №2», три медичних шприца по 20 мл., медичний шприц 2 мл. З прозорою рідиною, який поміщено у поліетиленовий пакет «пакет №4», 1 порожній медичний шприц з залишками коричневого кольору, 4 медичних шприца із залишками бурого кольору, які поміщено у поліетиленовий пакет «пакет №5», метамфетамін загальною масою 0,0272 г та псевдоефедрин загальною масою 0, 0025 г., які передані на зберігання до камери схову речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №1/12-1158, які, згідно довідки, складають 4 249 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) гривень 70 копійок.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1