Справа № 573/1109/24
Провадження №1-кп/573/140/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01.03.2024 року за № 0000030 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, пенсіонера, розлученого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого

за ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п. 2 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі», затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, допомога «дається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно - територіальних одиниць, де проводяться бойові дії за що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загально обов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Відповідно до п. 3 Порядку, допомога надається щомісячно з місяця звернення на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3 000 грн.; для інших осіб 2 000 грн. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Згідно п. 4 «Порядку оформлення та видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.10.2014 № 509, для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.

Згідно п. 5 Порядку, внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Так, на підставі п. 6 Порядку, для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Порталу Дія. У заяві зазначається: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) заявника; реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження; відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, звідки перемістилася особа; адреса місця, куди перемістилася особа, та контактний номер телефону; номер поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування допомоги особи або номер банківського рахунку (за стандартом ІВАN) заявника для виплати допомоги; наявність статусу особи з інвалідністю; відомості про неповнолітніх дітей, які перемістилися разом із внутрішньо переміщеною особою. Інформація про неповнолітню дитину включається до заяви одного з батьків. Заява вважається поданою в разі заповнення особою всіх полів форми.

Допомога призначається органом соціального захисту населення протягом десяти робочих днів з дати надходження заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, станом на червень 2024 року до переліку територіальних громад розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), входить ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 з 25.05.2022.

Так, 06.09.2022, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 знаходився за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , будучи обізнаним про те, що Білопільська міська територіальна громада відноситься до території можливих бойових дій, у останнього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 у той же день діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, достовірно знаючи про те, що він не є внутрішньо переміщеною особою, приїхав з м. Білопілля Сумського району до Річківської сільської ради Сумського району, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 08.00 до 17.00 год., більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, та особисто подав заяву про взяття його на облік внутрішньо переміщених осіб до Річківської сільської ради, надавши недостовірні дані щодо адреси свого фактичного місця проживання/перебування, для отримання статусу «внутрішньо переміщеної особи». Під час заповнення заявки стосовно себе, ОСОБА_4 , шляхом обману вказав адресу ніби то він переміщений з Білопільської територіальної громади, саме з АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , таким чином отримавши статус ВПО. При цьому ОСОБА_4 було попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної державної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей.

Після написання вищевказаної заяви та подачі документів, ОСОБА_4 повернувся за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Таким, чином, ОСОБА_4 в період з 06.09.2022 по 31.05.2024 за місцем реєстрації, як внутрішньо переміщена особа, а саме: АДРЕСА_4 не проживав, оскільки фактично проживав у вказаний вище період за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок того, що ОСОБА_4 , вніс до заяви про взяття на облік, як ВПО, недостовірні відомості про адресу його місця проживання/перебування, останньому було безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у виді державної допомоги ВПО, за період з 06 вересня 2022 року по 31 травня 2024 року, в розмірі 42 000 гривень (щомісячно по 2000 грн) згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022р. № 332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам".

ОСОБА_4 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив державі в особі Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації (Білопільський підрозділ) майнової шкоди на вищевказану суму.

Здійснюючи вказані дії ОСОБА_4 , усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вироку. Пояснив, що у зв"язку зі скрутним матеріальним становищем він вирішив зареєструватися в с. Річки у свого знайомого як внутрішньо переміщена особа для отримання соціальної допомоги, оскільки Білопільська міська територіальна громада відноситься до території можливих бойових дій, де він проживав. Так, 06.09.2022 він у першій половині дня приїхав з м. Білопілля Сумського району до Річківської сільської ради Сумського району, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та особисто подав заяву про взяття його на облік внутрішньо переміщених осіб, надавши недостовірні дані щодо адреси свого фактичного місця проживання/перебування, для отримання статусу «внутрішньо переміщеної особи». Під час заповнення заявки вказав адресу свого знайомого: АДРЕСА_4 , таким чином отримавши статус ВПО. Надалі він повернувся за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжував проживати та отримував щомісячно грошові кошти від держави у вигляді соціальної допомоги. Загалом отримав допомоги на суму 42 000 грн. У вчиненому розкаюється, заявлений цивільний позов визнає повністю.

Представник потерпілого - ОСОБА_5 у судовому засіданні цивільний позов підтримала.

За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням показів обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані як заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, на обліку у лікаря нарколога та прихіатра не перебуває, пенсіонера.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне йдостатнє для її виправленнята попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особу винного, який раніше не судимий, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України слід призначити у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ст.59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, згідно ст.59-1 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки, перелік яких є вичерпним.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

У справі було заявлено цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 42 000 грн. на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Сумської РДА, який підлягає задоволенню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до правил ст.59-1 ККУкраїни покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_4 згідно із ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації 42 000 ( сорок дві тисячі) грн. матеріальної шкоди, завданої злочином.

Речові докази: копію особової справи № 3001 на ім"я ОСОБА_4 , оптичний диск DVD-R, 4,7 GB, 16х, залишити в матеріалах кримінального провадження ! 0000030.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя