Провадження №1-кп/748/73/24
Єдиний унікальний № 748/4041/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002709 від 26 липня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слабин Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286-1, ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи визнаним винним постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.06.2023, яка набрала законної сили 23 червня 2023 року, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.06.2023 не виконав, оскільки, 25.06.2023, близько 06 год. 54 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на 6 кілометрі Південного під`їзду до м. Чернігова, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, та був зупинений співробітниками Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області за порушення п. 2.1. «а» та п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями) та відносно нього складено адміністративні протоколи за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому, 26.07.2023, близько 01 год. 20 хв., автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , рухався по вул. Шевченка в напрямку вул. Михайлівська в с. Андріївка, Чернігівського району Чернігівської області.

Рухаючись у вказаному напрямку по вул. Шевченка, неподалік будинку №51 в с. Андріївка, Чернігівського району та області, водій ОСОБА_3 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п.п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями) (далі - ПДР), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (п.п. 2.9 «а» ПДР), проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну (п.п. 2.3 «б» ПДР), при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.п. 10.1 ПДР), під час вибору безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом (п.п. 12.1 ПДР), рухаючись на заокругленій ділянці дороги, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїжджої частини, де здійснив зіткнення з металевою зупинкою громадського транспорту, що знаходилась на лівому узбіччі дороги відносно руху автомобіля, яким керував ОСОБА_3 , в якій знаходився неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому голівки проксимальної фаланги 1-го пальця правої стопи, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 2.1 (а), 2.9 (а), 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями), що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди та перебуває у причинному зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, пояснивши, що 26.07.2023 близько 01 год. ночі їхав із с. Слабин в с.Андріївка, був крутий поворот і він не розрахував швидкість руху та не впорався з керуванням. В подальшому перебував в шоковому стані, залишився чекати поліцію. Не заперечував, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці, в подальшому також був оглянутий лікарем. Підтвердив, що йому було відомо про наявну постанову суду про позбавлення його права керування транспортними засобами. У вчиненому розкаявся, просив вибачення у потерпілого, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він з друзями в той день перебував на зупинці громадського транспорту та вже збирались йти додому як зненацька в зупинку влетів автомобіль, потім тільки пам`ятає, що приїхала швидка. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та відмовляється від позову у зв`язку з відшкодуванням моральної шкоди.

Законний представник потерпілого повідомила, що обвинувачений відшкодував в повному обсязі моральну шкоду, від позовних вимог вона відмовляється, наслідки відмови їй зрозумілі.

Потерпілий та законний представник просили призначити мінімальну міру покарання.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, що не заперечував обставин вчинених кримінальних правопорушень, пояснень потерпілого, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в сукупності доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зібраними під час досудового розслідування та долученими до матеріалів кримінального провадження.

26.07.2023 на підставі усного повідомлення внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.286-1 КК України та розпочато досудове розслідування. 28.09.2023 внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.382 КК України та розпочато досудове розслідування. ( а.п. 44-57)

26.07.2023 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди та складено схему місця ДТП, а також фототаблицю. Під час огляду встановлено місце ДТП - ділянка місцевості по АДРЕСА_2 , вид події - виїзд за межі проїжджої частини та зіткнення з зупинкою громадського транспорту, локалізація пошкоджень транспортних засобів. В ході огляду вилучено автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 . ( а.п.58-66)

Висновком експерта № СЕ-19/125-23/9313-ІТ від 19.09.2023 за результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи доводиться, що на момент експертного огляду доступними методами дослідження технічних несправностей в системі рульового керування та в робочій гальмівній системі автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», які б перебували в причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено. ( а.п.74-79)

Висновком експерта № 473 за результатами проведеної судово-медичної експертизи доводиться, що у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому голівки проксимальної фаланги 1-го пальця правої стопи, котре виникло внаслідок ударної дії тупого твердого предмету і відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу. Також у ОСОБА_7 мається забійна рана нижньої повіки правого ока, котра виникла внаслідок ударної дії тупого твердого предмету і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім того, у ОСОБА_7 виявлені садна обличчя, набряк з забоєм м`яких тканин шиї справа, котрі виникли від дії тупих твердих предметі, по механізму удару, тиснення та тертя, і як усі в сукупності так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень 26.07.2023, в тому числі за умови дорожньо-транспортною пригоди. (а.п. 81-84)

Відповідно до постанови Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 червня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Транспортний засіб не вилучався, оскільки за реєстраційними документами належить ОСОБА_9 . Постанова набрала законної сили 23.06.2023. ( а.п.85-88)

Відповідно до постанови від 05 вересня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, що мали місце 25 червня 2023 року, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років. ( а.п.89-90)

Роздруківкою приладу Alcotest 6810 від 26.07.2023 доводиться перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту склав 2,86 проміле. ( а.п.91)

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.08.2023 щодо огляду на підставі акту медичного огляду № 574 від 26.07.2023 ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ( а.с.96,101)

Відповідно до повідомлення РСЦ ГСЦ МВС у Чернігівській області ОСОБА_3 був позбавлений права керування транспортними засобами за ч.1 ст.130 КУпАП Деснянським районним судом м.Чернігова на 12 місяців з 26.10.2020 по 26.10.2021, Новозаводським районним судом м.Чернігова на 12 місяців з 12.11.2021 по 12.11.2022, за ч.2 ст.130 КУпАП Козелецьким районним судом на 36 місяців з 11.02.2023 по 11.02.2026, Чернігівським районним судом терміном на 60 місяців з 27.06.2023 по 27.06.2028. ( а.п.94-95)

За повідомленням територіального сервісного центру МВС № 7441 ОСОБА_3 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії (А1,А,В1,В,С1,С) від 01.07.2011, позбавлений права керування транспортними засобами 12.06.2023 Новозаводським районним судом м.Чернігова на строк 60 місяців. Посвідчення водія зберігається в ТСЦ 7441. ( а.п.106)

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, що передбачено ч. 1 ст. 382 КК України та в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що передбачено ч. 1 ст.286-1 КК України.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше не судимий, за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення та до психіатра не звертався, притягувався до адміністртиавної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП 12.08.2020 Деснянським районним судом м.Чернігова, 01.11.2021 Чернігівським районним судом Чернігівської області, 04.11.2022 за ч.2 ст.126 КУпАП, за ч.2 ст.130 КУпАП 31 січня 2023 року Козелецьким районним судом Чернігівської області, за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП 12 червня 2023 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП 05 вересня 2023 року Чернігівським районним судом Чернігівської області. ( а.п. 85-87, 89-90, 97-100, 107-115)

Як слідує з досудової доповіді Чернігівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області дослідження інформації, що характеризує особу ОСОБА_3 за місцем його проживання, умов життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для суспільства, що оцінюються як середній, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення і попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Частиною 1 статті 69 КК визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїх рішеннях, які стосувалися питання правильності застосування положень ст. 69 КК, неодноразово вказував на те, що ч. 1 ст. 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним у законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , з урахуванням доводів сторони захисту щодо можливості призначення покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України у виді штрафу, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що є нетяжкими злочинами, разом з тим керування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість же обумовлена ступенем суспільної небезпеки такого діяння, оскільки водій у стані алкогольного сп`яніння становить загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, а також безпосередньо для себе особисто, та, серед іншого, власності третіх осіб, обставини справи та наслідки вчиненого, особу винного, що офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину, стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, разом з тим, судом враховується, що ОСОБА_3 за короткий проміжок часу неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, після чого, не зробивши для себе відповідних висновків, вчинив злочин будучи позбавленим права керування транспортним засобом, а також у стані алкогольного сп`яніння, що є не тільки кваліфікуючою обставиною вчиненого кримінального правопорушення, а й вказує на безвідповідальне ставлення обвинуваченого не тільки до власного здоров`я та життя, а й до здоров`я та життя сторонніх осіб, що істотно підвищує ступінь суспільної небезпеки злочину, з урахуванням досудової доповіді, думки потерпілої, суд погоджується з думкою прокурора тавважає, що ОСОБА_3 має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що сприятиме виправленню та перевихованню, як учасника дорожнього руху, - в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, наближеної до мінімальної, з позбавленням права керувати транспортними засобами у максимальному терміні.

Факт того, що обвинувачений є раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, визнав свою вину і відшкодував потерпілому заподіяну шкоду з урахуванням встановлених обставин щодо підвищеного ступеня суспільної небезпеки та наявності неодноразових притягнень до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є достатніми мотивами для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України. В свою чергу думка потерпілого може враховуватись судом при призначенні покарання, однак не є вирішальною.

Остаточне покарання слід призначати на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Положення ст.75 КК України в даному випадку не застосовуються, оскільки прямо заборонені законом.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Таким чином, суд приходить до висновку про прийняття відмови потерпілого та його законного представника від позову та закриття провадження в частині вирішення цивільного позову.

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 956,00 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений на автомобіль, з урахуванням положень ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

за ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_7 та його законного представника - цивільного позивача ОСОБА_8 від цивільного позову до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. Провадження в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 70 000 грн закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 956,00 грн витрат за проведення судової експертизи.

Арешт, накладений на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 28 липня 2023 року - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на майданчику тимчасового зберігання т/з ГУНП в Чернігівській області ( АДРЕСА_3 ) - повернути фактичному володільцю ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1