Справа № 1-кп/593/47/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представниці потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

у підготовчому засіданні в місті Бережанах розглянув матеріали кримінального провадження № 0000010 від 03 січня 2024 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бережани Бережанського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта базова вища, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2024 року з Бережанської окружної прокуратури до Бережанського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт складений 25 січня 2024 року, за кримінальним провадженням внесеним 03 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В обвинувальному акті вказано, що у червні 2019 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , яка перебувала за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначаються як допомога по безробіттю, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві про надання (поновлення) статусу безробітного» форма якої затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України №1911 від 19.12.2018.

Відповідно до вимог частини 1, частини 2 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року (в редакції від 31 серпня 2018 року) статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»; 3) особа, молодша 16- річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно з вимогами частини 1 статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року (в редакції від 31 серпня 2018 року) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до вимог частини 1 статті 23 цього ж Закону застрахованим особам, зазначеним у частині 1 статті 22 Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року (в редакції від 09 вересня 2019 року) відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Будучи обізнаною щодо вказаних вимог Законів та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_5 , 10.06.2019, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами державного бюджету, які призначаються як допомога по безробіттю, достовірно знаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 18.10.2016 ОСОБА_5 призначено пенсію за вислугу років, при подачі Заяви в Бережанську районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості, вказала, що пенсію на пільгових умовах та за вислугу років їй не призначено.

На підставі поданої заяви від 10.06.2019 ОСОБА_5 отримала надмірно нараховану допомогу по безробіттю в період з 17.06.2019 по 26.09.2019 в сумі 15438,09 гривень (п`ятнадцять тисяч чотириста тридцять вісім гривень дев`ять копійок).

Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами державного бюджету, які призначаються як допомога по безробіттю, достовірно знаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 18.10.2016 ОСОБА_5 призначено пенсію за вислугу років, 04.11.2019 при подачі Заяви в Бережанську районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості, вказала, що пенсію на пільгових умовах та за вислугу років їй не призначено.

На підставі поданої заяви від 04.11.2019 ОСОБА_5 отримала надмірно нараховану допомогу по безробіттю в період з 04.11.2019 по 19.04.2020 в сумі 19378,32 гривень (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят вісім гривень тридцять дві копійки).

Вчинивши вищевказані дії, ОСОБА_5 незаконно заволоділа чужим майном, а саме державними коштами на загальну суму 34816,41 гривень (тридцять чотири тисячі вісімсот шістнадцять гривень сорок одна копійка), які Бережанською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості були зайво нараховані та виплачені ОСОБА_5 у вигляді допомоги по безробіттю, чим спричинила матеріальну шкоду на вказану суму державі в особі Тернопільського обласного центру зайнятості.

Таким чином, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 270- VI від 15.04.2008), а саме: вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні подала клопотання відповідно до якого просить звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, оскільки дане кримінальне правопорушення належить до кримінальних проступків і з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років. У судовому засіданні подане клопотання підтримує, просить його задовольнити, кримінальне провадження закрити, звільнивши її від кримінальної відповідальності.

Представниця потерпілого не заперечує проти задоволення клопотання обвинуваченої.

Прокурор вважає, що клопотання слід задовольнити, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_5 інкримінованих їй дій минуло більше трьох років.

Суд, вислухавши учасників розгляду, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ч.1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У висновку викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 566/554/16-к (провадження № 51-2110км19) від 12 листопада 2019 р., щодо застосування відповідних норм права вказав, що виходячи з положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку з чим особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від визнання вини.

Виходячи з наведеного, подання обвинуваченою у судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у разі спливу на момент розгляду клопотання, з часу вчинення дій інкримінованих обвинуваченій у обвинувальному акті, строку визначеного в ст. 49 КК України, - є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Інкриміновані ОСОБА_5 дії, згідно обвинувального акта, остання діючи з єдиним умислом вчинила 04 листопада 2019 року і внаслідок цих дій отримала допомогу по безробіттю до 19.04.2020 року. Санкцією ч.1 ст. 190 КК України, на час вчинення інкримінованих діянь, передбачено покарання у виді: штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, тобто кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої має бути задоволено, а кримінальне провадження закрите у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. ст. 12, 49, ч.1 ст. 190 КК України, ст.ст. 22, 26, п.1 ч.2 ст.284, ст.288, ч.6 ст. 368, ст. 372, ч.3 ст. 381 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, внесене 03 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Копію даної ухвали, після її проголошення, негайно вручити учасникам процесу.

Ухвала набирає законної сили через сім днів з моменту її проголошення, якщо не буде оскаржена.

Ухвала суду може бути оскаржена в Тернопільський апеляційний суд протягом 7 діб з дня її оголошення через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя