Справа № 953/3739/24
н/п 1-кс/953/3300/24
УХВАЛА
"14" червня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування ХРУП-1 ГУНП в Харківській області, стосовної невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 30.04.2024, зобов`язання вчинити певні дії, -
06 травня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла, направлена поштою 03.05.2024, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування ХРУП-1 ГУНП в Харківській області, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування вимоги внесення відомостей до ЄРДР заявник посилалась на надання нею правової допомоги ОСОБА_4 в оформленні заяви про відстрочку від мобілізації, явку 30.04.2024 заявник разом із клієнтом до ІНФОРМАЦІЯ_1 за отриманням результату розгляду заяви про відстрочку та не допуск працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 її разом із клієнтом до приміщення вказаної установи за пред`явлення нею документів на підтвердження повноважень. Вказані дії, на думку заявника, є вручанням в діяльність захисника, - кримінальним правопорушенням, передбаченим ст.397 КК України.
До судового засідання заявник не з`явилась, розгляд скарги просила здійснювати за свої відсутності.
Представник суб`єкта оскарження до судового засідання не з`явився. 07.05.2024 до суду надійшло повідомлення №5923/119-61/2024 від 07.05.2024 за підписом інспектора СМ ХРУП - ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , з якого вбачається внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 від 30.04.2024 до Єдиного обліку заяв та повідомлень за №7371, доручення для розгляду та прийняття рішення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» працівникам відділу дільничних офіцерів поліції ХРУП -1 ГУНП в Харківській області.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя доходить наступного:
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Тобто у вищевказаній нормі йдеться саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень і зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Таким чином, визначені ч.4 ст. 214 КПК України вимоги про прийняття та реєстрації заяви виконані.
Натомість, внесення відомостей за заявою до ЄРДР є вже іншою дією, регламентованою ч.5 ст.214 КПК України.
При тому, внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139. Згідно з п.1 гл. 2 розд. I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.
За вимогами ч.5 ст.214 КПК України, до ЄРДР вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
З огляду на наведене, слід зробити висновок, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. За не зазначення заявах чи повідомленнях таких фактичних даних, вони не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР, що слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу. Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Частиною другою ст.397 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці, вчинені службовими особами з використанням свого службового становища.
Об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується діянням, яке може бути вчинено як шляхом дії, так і бездіяльності.
Втручання є впливом на свідомість та волю захисника (представника особи), для здійснення якого винний може використовувати різні способи (форми) як активної (дія), так і пасивної (бездіяльність) поведінки.
Вчинення в будь-якій формі перешкод для здійснення правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права. Ці перешкоди можуть створюватися шляхом застосування психічного або фізичного впливу щодо потерпілого (погрози, залякування, підкуп, відмова в наданні необхідних матеріалів, документів або іншої інформації, незаконне позбавлення права здійснювати захист чи представляти інтереси клієнта у відповідному провадженні тощо).
Порушенням встановлених законом гарантій діяльності та професійної таємниці захисника чи представника особи є вчинення будь-яких протиправних діянь, таких як прохання, вимога чи примушування надати відомості, що становлять адвокатську таємницю; незаконне прослуховування телефонних розмов; порушення порядку призначення захисника або допуску представника до участі за справою; необґрунтована заборона використання науково-технічних засобів під час участі у провадженні; відмова в наданні доказів тощо.
При цьому, відповідальність за ст.397 КК України можлива лише за умови, якщо втручання було незаконним, а діяльність захисника (представника), у яку втручаються, навпаки, була законною (правомірною).
З матеріалів скарги вбачається, що заява ОСОБА_3 від 30.04.2024 зареєстрована в Єдиному обліку заяв та повідомлень за №7371, а її розгляд доручений працівникам відділу дільничних офіцерів поліції ХРУП -1 ГУНП в Харківській області.
Тобто, уповноважені особи ХРУП-1 ГУНП в Харківській області, отримавши заяву ОСОБА_3 , дотримались вимог чинного законодавства України: зареєстрували заяву, та проводять по ній перевірку.
Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 , слідчий суддя доходить висновку, що вона за своїм змістом і суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних та достатніх даних про можливе вчинення особами кримінальних правопорушень, передбачених певними статтями КК України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, що дозволяють відмежувати таке діяння від інших правопорушень, які не становлять суспільної небезпеки. Твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення має занадто загальний, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати таке діяння саме як кримінальне правопорушення. Доводи звернення про вчинення кримінальних правопорушень є припущеннями, що не ґрунтуються на фактичних даних. Однак, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Положення ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачають обов`язковість висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зважаючи на вищевикладене, за відсутності у поданій заяві відомостей, про кримінальне правопорушення, достатніх для реєстрації в ЄРДР, уповноважені особи органу досудового розслідування діяли в порядок та у спосіб, визначений законом, а тому підстав задоволення скарги не вбачається.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, за неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 303-308, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування ХРУП-1 ГУНП в Харківській області, стосовної невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 30.04.2024, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні, - в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1