Єдиний унікальний номер справи 333/1082/18
Номер провадження 1-кс/333/1680/24
УХВАЛА

іменем України

06 червня 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання обвинуваченогоОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №333/1082/18 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України -

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2024 року до Комунарського районного суду міста Запоріжжя від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №333/1082/18.

В обґрунтування заяви зазначено, що 26.11.2023 року у судовому засіданні захисником ОСОБА_5 було заявлено клопотання про визнання доказу вочевидь недопустимим, а саме: протоколу обшуку від 25.12.2017 року, проведеного за адресою, Південне шосе 60-6 м. Запоріжжя в гаражному кооперативі «Дніпроспецсталь» гараж № НОМЕР_1 .

Суддя ОСОБА_4 не зазначив в ухвалі від 13.05.2024 року, чому саме відповіді Офісу Генерального прокурора він надав перевагу серед інших доказів. Та вважає, що лист, що базується на Наказі, який протирічить іншим доказам в справі, має визначальну доказову силу перед іншими доказами, які відповідають вимогам КПК, а саме ст. 214.

Не дав критичного аналізу самій відповіді від Офісу Генерального прокурора щодо посилання на неіснуючий на момент досліджуваних подій нормативний документ. Ухвалюючи рішення про не визнання вочевидь недопустимим доказом обшук в гаражі № НОМЕР_1 за адресою, АДРЕСА_1 в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проведений 25.12.2017 року суддя ОСОБА_4 не відобразив в Ухвалі та не дав критичний аналіз дослідженим в судовому засіданні доказам, а саме матеріалам провадження № 334/8400/17 Ленінського районного суду м. Запоріжжя про надання дозволу на проведення обшуку.

Суддя ОСОБА_4 не відобразив вказані докази в ухвалі, не зазначив чому ці докази не заслуговують уваги і чому вони не мають доказового значення, чим проявив не об`єктивність, упередженість, заздалегідь визначеність обвинувальної позиції в справі.

Обґрунтовуючи різні підходи до визначення доказу вочевидь недопустимим в Ухвалі від 13.05.2024 року по справі 333/1082/18 суддя ОСОБА_4 вірно зазначив, що порушення процедури при проведенні досудового слідства є не припустимим і тягне за собою визнання доказу не допустимим. Таке визнання недопустимості доказів з огляду на порушення належного процесуального порядку отримання доказів, є елемент унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини в ході збирання доказів та забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

При наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення прямо та істотно порушують права і свободи людини, зумовлюють сумніви у достовірності фактичних даних, які неможливо усунути.

При цьому суддя ОСОБА_4 відмовляючи в задоволенні клопотання не вказав, чому він не вважає порушенням прав людини на справедливий суд через доведення її вини на підставі незаконних, сфальсифікованих доказів, які здобуті з незаконного джерела. А також не вказав, яким чином в подальшому будуть усунуті вказані порушення, враховуючи відсутність оригіналу протоколу допиту гр. ОСОБА_6 та факт смерті самого гр. ОСОБА_6 .

До того ж, упередженість та заздалегідь визначена обвинувальна позиція судді ОСОБА_4 проявляється в спотворенні фактичних даних та маніпулятивному формуванні думки про винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому. Так в ухвалі 13.05.2024 року по справі 333/1082/18 (абзац 5) зазначено: 25.12.2017 року під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 ....

Однак, станом на 25.12.2017 року, а рівно, як і станом на 26.12.2017 року відносно ОСОБА_3 жодне кримінальне провадження не було зареєстроване, а досудове розслідування не велось. Про що свідчить інформація, внесена до ЄРДР станом на 26.12.2017 року.

Виносячи Ухвалу від 13.05.2024 року по справі 333/1082/18 суддя ОСОБА_4 фактично виніс рішення по справі, без належної оцінки доказів, без їх критичного аналізу, жодним чином не аналізуючи джерела отримання доказів на предмет їх законності, надавши собі процесуальну можливість в подальшому посилатись на дану Ухвалу, як на доведену обставину, що не потребує подальшого дослідження обставин щодо законності та допустимості доказів, зокрема обшуку в гаражі АДРЕСА_2 в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проведений 25.12.2017 року.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав заявлений відвід, з доводів зазначених у ньому..

Суддя ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явився, відповідно ч.3 ст.81 КПК України надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Прокурор ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_4 без її участі, заперечує, щодо задоволення зазначеної зави, вважає, що відсутні підстави для її задоволення.

Суд, дослідивши заяву про відвід та надані матеріали, заслухавши пояснення обвинуваченого, приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. До таких обставин, зокрема, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості» стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Положення ст.ст. 75-76 КПК України передбачають підстави для відводу судді, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Згідно з ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1). За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2). Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду (ч. 4). Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5).

Статтею 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу (ч. 1). При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду) (ч. 3).

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказані обвинуваченим ОСОБА_3 обставини щодо відводу судді ОСОБА_4 є необґрунтованими, не містять підстав, передбачених ст. 75 КПК України для відводу судді, тому не можуть бути підставою для усунення судді від розгляду даної справи.

Твердження заявника об`єктивно не підтверджуються, а містять лише суб`єктивну, власну оцінку заявника діям головуючого судді.

Достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_4 з мотивів, зазначених у заяві про відвід, судом не встановлено.

У даному випадку сумніви обвинуваченого в упередженості або безсторонності суду у цій справі не є об`єктивно обґрунтованими, наявність обставин, які б унеможливлювали ухвалення судом об`єктивного рішення у справі не доведено. Будь-яких фактів упередженого ставлення суду у даній кримінальній справі не встановлено, а тому заявлене клопотання про відвід судді є безпідставним.

Незгода з процесуальними діями та рішеннями судді прийнятими під час розгляду розгляду кримінального провадження, за відсутності інших обставин, передбачених ст. 75 КПК України, не може бути підставою для відводу судді, а можуть бути зазначені в апеляційній скарзі як на судові рішення, які підлягають оскарженню, прийняті під час розгляду кримінального провадження, так і на остаточне рішення у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №333/1082/18 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07 червня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1