ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8517/24
провадження № 1-кс/753/1402/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 ,, погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 25 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001998, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за аресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вказане вище клопотання.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 27 квітня 2024 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0001998 від 25.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - МДМА, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів розробив план збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - МДМА.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці ОСОБА_5 , використовуючи додаток «Telegram», встановлений на належному йому мобільному телефоні, домовився з невстановленою особою, щодо незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - МДМА, з метою подальшого збуту.

Надалі, ОСОБА_5 за невстановлених обставин отримав спресовану речовину рожевого кольору у вигляді пігулки, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, тим самим придбав та розпочав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину з метою подальшого збуту

У подальшому, 25.04.2024 приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_5 , маючи при собі полімерний пакет з пазовим замком в середині якого була наявна спресована речовина рожевого кольору у вигляді пігулки, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, перебував за адресою АДРЕСА_3 , на автобусній зупинці, та в цей час був помічений працівниками поліції, після цього, ОСОБА_5 , розуміючи, що він може бути викритий, вважаючи, що внаслідок таких дій зможе уникнути кримінальної відповідальності, при наближенні працівників поліції викинув на землю наявний у нього полімерний пакет з пазовим замком в середині якого була наявна спресована речовина рожевого кольору у вигляді пігулки, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА.

Надалі, 25.04.2024 в період з 20 год. 23 хв. до 20 год. 28 хв. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , поблизу автобусної зупинки, на землі було виявлено та в подальшому вилучено полімерний пакет з пазовим замком в середині якого містилась спресована речовина рожевого кольору у вигляді пігулки, що містить особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - МДМА, масою 0,110 г., яку ОСОБА_5 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

МДМА, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №2 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якого заборонено.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини з метою подальшого збуту, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливість внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та можливість призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовано тим, що підозрюваний не має постійного місця роботи та джерела доходів.

Також прокурор просив врахувати, що 5 грудня 2023 року ОСОБА_5 був засуджений за частиною першою статті 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили.

Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що підозра не обґрунтована, пакет з пігулкою знайшли в траві, а не у підозрюваного, це не його пігулка, мобільний телефон також не його, а його товариша, який зараз стороною захисту встановлюється. Крім того, зауважив, що ризики, заявлені прокурором також є необґрунтованими, підозрюваний через воєнний стан в країні не зможе нікуди виїхати, пільг у нього для цього немає, стосовно вчинення іншого злочину прокурором не обґрунтовано такий ризик, вплив на свідків також, бо свідки наразі не заявлені. Стосовно можливості знищення певних речей та документів вказав, що як повідомив йому слідчий вже вчора всі слідчі дії були завершені, а отже такий ризик також є необґрунтованим. Просив суд врахувати, що підозрюваний ніде не працює, проживає разом із співмешканкою, долучив до матеріалів справи копію договору оренди та заяву сестри його співмешканки, яка не заперечує проти проживання у квартирі, яку вона орендує підозрюваного. Просив також врахувати, що підозрюваний у 2022 року закінчив ДНЗ та здобув професію слюсар-ремонтник. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, або зменшити розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний підтримав думку та позицію адвоката, вказав, що наркотичні засоби не збував, той пакет, що знайшли не його, мобільний телефон не його.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0001998 від 25.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25 квітня 2024 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

26 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

-рапорт про виявлення кримінального правопорушення;

-протокол огляду місця події від 25.04.2024;

-протокол затримання ОСОБА_5 ;

-протоколи допитів свідків;

-протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_5 ;

-висновок експерта № СЕ-19/111-24/25911-НЗПРАП від 26.04.2023;

-інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною другоюстатті 307 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог частини першої статті 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Водночас, виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_5 , його роль у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 наразі 20 років, він не одружений, немає дітей, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки (стримуючи фактори). Крім того, санкція тяжкого злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Поруч з тим, слідчий суддя враховує, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження виїзду за кордон військовозобов`язаних чоловіків жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Обґрунтованим є ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи те, що підозрюваний не має офіційного та неофіційного місця роботи, постійного заробітку (доходу), проживає в квартирі, як зазначено його адвокатом, яку орендує сестра його співмешканки, а утримують його - родичі.

Крім того, суд враховує, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 лютого 2023 року ОСОБА_5 був засуджений за частиною другою статті 186, частиною другою статті 190 КК України та йому було призначено покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки. Поряд з цим, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 5 грудня 2023 року ОСОБА_5 був засуджений за частиною першою статті 309 КК України до 3 місяців арешту та, враховуючи те, що ним було вчинено кримінальне правопорушення під час відбування іспитового строку, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вказаний вирок набрав чинності.

Також на думку слідчого судді обґрунтованим є ризик впливу на свідків, оскільки свідками, в тому числі є знайомі підозрюваного, а отже, усвідомлюючи міру покарання, яка може бути до нього застосовано за вироком суду, може вчинити дії, які призведуть до зміни свідками їх показань.

До того ж, слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими ризики знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з урахуванням того, в якому кримінальному правопорушенні підозрюється ОСОБА_5 , а також того, що досудове розслідування ще триває, ще не встановлено повне коло осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, а підозрюваний, враховуючи обізнаність про певні обставини досудового розслідування, може використати своє службове становище з метою приховання певних речей (наркотичних засобів), які наразі ще не відшукані органом досудового розслідування та можуть бути речовими доказами у справі, або попередити певних осіб, з метою уникнення їх від кримінальної відповідальності.

Варто додати, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно із частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою (пункти 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, стосовно підозрюваного підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час судового засідання не встановлено обставин можливості застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт, оскільки враховуючи особистість підозрюваного, кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, спосіб їх вчинення, такий запобіжний захід на цей час не буде дієвим.

Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 25 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001998, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на шістдесят днів - підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 25 квітня 2024 року з 18:15 год.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (частини третя статті 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи зазначене, з огляду на майновий стан підозрюваного, відсутність у нього офіційного місця роботи, враховуючи клопотання адвоката підозрюваного, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, зважаючи на приписи пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, суд визначає підозрюваному заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий суддя бере до уваги надані захисником у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу підозрюваного, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі досудового розслідування ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_5 26 квітня 2024 року було відповідно до вимог статей 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного. Судом також перевірено, що підозрюваного затримали в порядку статей 206-209 КПК України, а під час розгляду клопотання не було встановлено можливих застосувань незаконних засобів чи впливу при затриманні, або в процесі доставки до слідчого судді.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

лопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 червня 2024 року до 18:15 год.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 грн.

В разі внесення застави застоводавцем (підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_5 з -під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити до 23 червня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 2 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .