Справа № 461/3403/24
Провадження № 1-кс/461/2505/24
У Х В А Л А

про арешт майна

22.04.2024 року. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000465 від 06.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України про накладення арешту на майно, шляхом встановлення заборони, користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із велосипедом марки «Ardis», який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Подане клопотання мотивує тим, що вказані вище вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки в сукупності з іншими доказами мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які 26.12.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 06.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2024 приблизно о 16:20 год. по АДРЕСА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення транспортниз засобів) за участі автомобіля марки «Ауді А4», р.н. НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець) та велосипедом під керуванням малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. В результаті ДТП малолітній велосипедист ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

19.04.2024 року під час огляду місця пригоди був виявлений і описаний велосипед марки «Ardis», який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення вказаний транспортний засіб було тимчасово вилучено та доставлено на територію стоянки, що розташована у АДРЕСА_2 .

20.04.2024 року велосипед марки «Ardis», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Оскільки на вказаному велосипеді є наявні сліди злочину та сам велосипед є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення інженерно-транспортних експертиз із дослідження технічного стану транспортного засобу та інженерно-транспортних експертиз із транспортнотрасологічних досліджень визначення місця зіткнення транспортних засобів, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на даний велосипед. Без надання експертам велосипеда марки «Ardis», останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан велосипеда, а також механізм настання ДТП, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП. Передання на зберігання велосипеда марки «Ardis», власнику, чи іншим уповноваженим на те особам, створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення:відчуження велосипеда марки «Ardis», який визнаний речовим доказом, оскільки він був знаряддям вчинення злочину і на ньому збереглись сліди злочину; знищення слідів злочину (в т.ч. шляхом проведення ремонтно-відновлюваних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливість провести ряд експертиз з метою встановлення всіх обставин події, слідчий просить клопотання задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваний на підставі ухвали слідчого судді, передбачених ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано, слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом встановлення заборони, користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із велосипедом марки «Ardis», який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1