Справа № 201/3022/24
Провадження № 1-кс/201/1016/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування №0000715, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту або воєнного стану, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто за вчинення державної зради, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.07.2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), добровільно перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану шляхом зайняття так званої посади «старшего-сапера отделения пиротехнических работ группы пиротехнических работ 2 аварийно-спасательной части г. Мариуполь аварийно-спасательного отряда специального назначения Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий Донецкой Народной Республики» у зв`язку із чим прийняв так звану присягу на вірність квазідержавному утворенню так званої «ДНР» та почав безпосередньо виконувати покладені на нього окупаційною владою обов`язки, які виконує по теперішні час.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України, та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги вірно служити Українському народу, забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади РФ, шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні псевдодержавного органу РФ на окупованій території України, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території м. Маріуполь Донецької області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності, обороноздатності та державній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України: перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

07.03.2024 громадянину України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено, внаслідок не встановлення його точного місцеперебування на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження.

Встановлено, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території м. Маріуполь Донецької області.

Відповідно до відповіді на запит від Головного сервісного центру МВС України №31/29288- від 19.12.2023 за громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований наступний транспортний засіб:

-марка та модель: ВАЗ 21099, VIN: НОМЕР_1 , рік випуску: 1996, об`єм двигуна: 1499, номер та серія знаку: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_3 .

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна суд приходить до висновку що розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та його захисників, представників.

Судом встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000715, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України: перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до відповіді на запит від Головного сервісного центру МВС України №31/29288- від 19.12.2023 за громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований наступний транспортний засіб:

-марка та модель: ВАЗ 21099, VIN: НОМЕР_1 , рік випуску: 1996, об`єм двигуна: 1499, номер та серія знаку: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_3 .

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 111-1 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 2 ст. 111-1 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме наступний транспортний засіб:

-марка та модель: ВАЗ НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_1 , рік випуску: 1996, об`єм двигуна: 1499, номер та серія знаку: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_3 .

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1