Справа № 297/222/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/716/20 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року, ОСОБА_6 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки..

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено за попереднім вироком Берегівського районного суду від 19.09.2019 року, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави, в особі Закарпатського НДЕКЦ процесуальні витрати за виконання експертиз в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні (а.с. 93).

Речові докази: два DWD-R диски, на яких міститься відеозапис обшуку проведеного за адресою АДРЕСА_1 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування - ухвалено зберігати при матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування (а.с. 94).

Доля речових доказів, а саме 12 згортків фольги з пігулками ззовні схожими на психотропну речовину, які поміщені в спецпакет під № 4308341, які зберігаються в кімнаті речових доказів Берегівського ВП ГУНП - вирішена вироком Берегівського районного суду від 19.09.2019 року, у зв`язку з цим згідно ч. 4 ст. 174 КПК України арешт на вказане майно накладений ухвалою слідчого судді від 04.01.2019 року - ухвалено скасувати (а.с. 95-96, 97, 172-174).

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

В невстановлений досудовим слідством період часу, ОСОБА_6 , на узбіччі дороги неподалік АЗС «ОККО» в с. Астей, вул. Дружби Народів, 106, Берегівського району, знайшов полімерний пакет, в середині якого містилось 12 згортків фольги, в які було загорнуто 60 пігулок сірого кольору, на одній зі сторін кожної пігулки малюнок та надпис «MONCLER», які переніс до власного будинку АДРЕСА_1 , де зберігав їх до 21 грудня 2018 року.

21 грудня 2018 року в період із 13:07 години по 14:12 години за вищевказаним місцем проживання ОСОБА_6 на підставі ухвали від 20.12.2018 року був проведений санкціонований обшук житла, в ході якого в коридорі будинку на підвіконні в горшечку з під квітки, було виявлено та вилучено дванадцять згортків металевої фольги, в середині яких загорнуті 60 таблеток сірого кольору, неправильної округлої форми, на одній зі сторін кожної таблетки малюнок та надпис «MONCLER», які ОСОБА_6 без мети збуту зберігав.

Згідно висновку експерта №6/65 від 16.01.2019 року, надані на експертизу 60 пігулок сірого кольору, які знаходились в 12 згортках фольги, в своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено (3,4 метилендіоксиметамфетамін).

Середня маса однієї пігулки сірого кольору, неправильної округлої форми з двома гострими кутами з надписом «MONCLER» становить 0,5376 г містить 38,72 ваг % -0,2069 г МДМА. Загальна маса 60 (шістдесяти ) таблеток містить 12, 4140 г МДМА ( у перерахунку на МДМА основу), що згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я від 01.08.2000 року №188 «Про невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» відноситься до великих розмірів зберігання психотропних речовин.

На думку суду, обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, у великих розмірах, вчинено особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтею 307 цього Кодексу.

Не погоджуючись з вказаним вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що з вироком суду не згідний, вважає його надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, оскільки суд першої інстанції, призначаючи покарання неналежним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, сімейні обставини та інші обставини, які мають значення для винесення законного рішення по справі. Просить суд оскаржуваний вирок суду змінити, призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України - 4 роки позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

На апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 прокурор Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав заперечення, в яких зазначив, що факти та доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі є безпідставними, а вирок Берегівського районного суд є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Вказав, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку щодо призначення покарання обвинуваченому без застосування ст.ст. 75, 76 КК України, та належним чином врахував недоліки, які були вказані в Ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 09.12.2019, під час розгляду апеляційної скарги прокурора по вказаному кримінальному провадженню. Просить суд, апеляційну скаргу захисника на вирок суду залишити без задоволення, а вирок - залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, жодні заяви чи клопотання не подавали.

Враховуючи наведене, та відсутність заперечень прокурора щодо розгляду справи за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності зазначених учасників судового процесу, участь яких у судовому засіданні не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу захисника та просила вирок суду змінити, виключивши посилання на ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки призначене покарання за вироком Берегівського районного суду від 19.09.2019 зараховано у вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.05.2021, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки судовий розгляд судом першої інстанції був проведений без дослідження доказів, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а в апеляційній скарзі захисника не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України - 4 роки позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, не є переконливими.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, дав належну юридичну оцінку його діям і у відповідності з вимогами норм Кримінального кодексу України правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, у великих розмірах, вчинено особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтею 307 цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, судом дотримано наведених вище вимог закону та враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину (вчинив злочин середньої тяжкості), особу винного, який офіційно не працевлаштований, що свідчить про його небажання приносити користь суспільству, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, 25.05.2017 року був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання з випробуванням, та протягом короткого часу після спливу іспитового строку знову вчинив кримінальне правопорушення, крім того судимий 19.09.2019 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 (чотирьох) позбавлення волі, та був звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнав щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При цьому місцевий суд обґрунтовано взяв до уваги висновки досудової доповіді в якій орган пробації проаналізувавши отриману інформацію вважає, що наявний високий ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення і виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб.

На підставі чого суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, і тому призначив обвинуваченому покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 309 КК України, у виді 3-х років позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Такий висновок суду підтверджується сукупністю узгоджених між собою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, зібраних у встановленому законом порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким також була надана належна правова оцінка.

Суд апеляційної інстанції вважає, що врахувавши сукупність зазначених обставин, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення кримінального, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, без застосування положень ст. 75 КК України, яке необхідно відбувати реально, у зв`язку із чим апеляційний суд в даному кримінальному провадженні не знаходить обґрунтованих підстав для застосування положень ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_6 .

Разом з цим, викладені прокурором доводи в судовому засіданні про зміну вироку суду, виключивши посилання на ч.4 ст. 70 КК України - є обґрунтованими.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що відповідно до вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2021 року, ОСОБА_6 , визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_6 частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2019 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, що є його власністю.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а оскаржуваний вирок - слід змінити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок підлягає зміні шляхом виключення з його мотивувальної та резолютивної частини посилання на необхідність застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

В решті, вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду на необхідність застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

В решті - вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді