Справа №: 148/197/24
Провадження № 1-кс/148/46/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.08.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000094 від 01.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області зі скаргою на постанову старшого дізнавача СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.08.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000094 від 01.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України. Просив оскаржувану постанову скасувати та направити справу для продовження досудового розслідування. Скаргу мотивує тим, що в провадженні Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0000094 від 01 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України. Скаржник ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №599, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» здійснюю захист, представництво та надає інші види правової допомоги клієнтам. Задля захисту своїх інтересів у рамках надання правничої допомоги, до останнього звернулись ряд осіб у справах, де протилежною стороною виступає ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так 26.06.2023 року о 16 год. 16 хв. невідома особа зателефонувала на мобільний телефон скаржника та в претензійній формі, представившись військовою комендатурою, почали вимагати зустрічі та цікавитись моєю активністю по представництву інтересів військовозобов`язаних, при цьому тон розмови невідомого ніс, радше, злочинний вуличний характер, ніж офіційний тон службової особи

30.06.2023 року о 19 годині 30 хвилин в місті Тульчині по вулиці Миколи Леонтовича перебував автомобіль з працівниками РТЦК та СП, які, побачивши скаржника, почали наздоганяти та наздогнали біля відділення пошти. Працівники РТЦК та СП одразу запитали його прізвище, ім`я, по-батькові та дізнавшись повідомили, що хочуть вручити повістку для проходження медичної комісії. Також особи повідомили свою обізнаність в тім, що скаржник являюсь адвокатом та приймає участь в ряді справ, де протилежною стороною виступає РТЦК та СП та поцікавилися чи багато справ останній виграв. Крім того, висловлювали невдоволення щодо надання скаржником правової допомоги. Працівників РТЦК та СП було 3 осіб. Не перевіривши жодних документів та не встановивши особу скаржника, почали заповнювати якісь документи. При цьому один працівник РТЦК та СП диктував персональні дані: прізвище, ім`я, по-батькові, число, місяць, рік народження, адресу проживання, а інший - здійснював заповнення відповідної повістки. Під час цього той працівник який заповнював повістку висловлював погрози, що вчинить наді мною фізичну розправу, тобто силою доставить мене до РТЦК та СП та вчинить інші дії.

31 серпня 2023 року дізнавач СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000094 від 01 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку.

Скаржник вважає таку постанову незаконною, оскільки слідчим порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушення та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав із наведених у ній підстав.

Дізнавач СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду скарги, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000094 від 01.07.2023 за ч. 2 ст. 397 КК України, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

01.07.2023 на підставі заяви ОСОБА_3 від 26.06.2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України

Згідно заяви, заявник зазначив, що 26.06.2023 року на його мобільний телефон зателефонувала невідома особа, яка повідомила, що являється представником центру комплектування та соціальної підтримки, під час чого розмовляючи на підвищених тонах висловлювала претензії щодо надання ОСОБА_3 правової допомоги громадянам та наполягала на зустрічі з ним, чим вчиняє перешкоди до здійснення правової діяльності представника особи по наданню правової допомоги.

Постановою старшого дізнавача СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.08.2023 року закрито кримінальне провадження № 0000094 від 01.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях кримінального проступку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування був допитаний потерпілий ОСОБА_3 , також було встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного Реєстру Адвокатів України, останній на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 599, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» здійснює захист, представництво та надає інші види правової допомоги клієнтам. При допиті працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами) на території України оголошена та проводиться загальна мобілізація.

30.06.2023 з метою виконання мобілізаційних планів, поставлених вищим командуванням та на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , групі оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 в складі ст. солдата ОСОБА_5 , солдата ОСОБА_6 та мол. сержанта ОСОБА_7 було доручено проводити заходи оповіщення військовозобов`язаних громадян на території м. Тульчина та с. Мазурівки.

При цьому, встановлено, що громадянин ОСОБА_3 являється військовозобов`язаним громадянином України, який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , з чого слідує, що оповіщення даного громадянина про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 являється одним із функціональних завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису проведення слідчої дії, який долучений до протоколу допиту свідка від 02.08.2023 року, а саме на відеозапису зафіксовано допит свідка молодшого сержанта ОСОБА_7 , який прикомандирований для несення служби при ІНФОРМАЦІЯ_3 . З пояснень свідка ОСОБА_7 встановлено, що з метою виконання мобілізаційних планів, поставлених вищим командуванням та на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , групі оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 в яку входив свідок, поставлено завдання оповіщення військовозобов`язаних громадян України, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 для явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження лікарської комісії.

Саме свідок ОСОБА_7 26.06.2023 року телефонував скаржнику ОСОБА_3 на мобільний телефон та повідомляв про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження лікарської комісії.

З приводу вимагання зустрічі та цікавленням активністю по представництву інтересів військовозобов`язаних адвокатом ОСОБА_3 , свідок заперечив, також пояснив, що ні до адвокатського офісу ні до місця проживання скаржника не приходив та його роботою ніколи не цікавився, при розмові спілкувався чемно та без погроз.

Також свідок пояснив, що 30.06.2023 з метою виконання мобілізаційних планів, був присутній в групі оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 в складі ст. солдата ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 , при цьому пояснив, що на вул. Леонтовича навпроти музичного училища до їхнього автомобіля наближався ОСОБА_3 , старший групи підійшов до останнього, щоб вручити повістку для явки, останній назвав своє прізвище, але документів не надав, також відмовився від отримання повістки, про що було складено відповідний акт, який засвідчений свідком та іншим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також свідок пояснив, що при складанні акту про відмову у отриманні повістки, ОСОБА_3 ніхто не погрожував, за ним ніхто не гнався, він сам йшов по направленню до службового автомобіля, також силу до останнього не застосовували. З приводу чи була заповнена повістка чи заповнювалася на місці пояснити не зміг, оскільки цим займався старший групи.

З приводу ст. солдата ОСОБА_5 та солдата ОСОБА_6 пояснив, що останні відправлені до військових частин, які перебувають в зоні де ведуться активні бойові дії.

Таким чином, слід зазначити, що військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 діяли в межах законодавства, та з метою виконання службових обов`язків, та не вчиняли жодних дій спрямованих на перешкоджання адвокатській діяльності ОСОБА_3 , за результатами проведення досудового розслідування старшим дізнавачем прийнято оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження.

Разом із тим, слідчий суддя враховує, що не зважаючи на те, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення та під час допиту заявник вказував, що, на його думку, зазначені в заяві дії підлягають кваліфікації за 2 ст. 397 КК України, однак заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаними у заяві особами, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними та результатами проведеного досудового розслідування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 397 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці, вчинені службовими особами з використанням свого службового становища.

Об`єктивна сторона злочину характеризується діянням, яке може бути вчинено як шляхом дії, так і бездіяльності.

Втручання є впливом на свідомість та волю захисника (представника особи), для здійснення якого винний може використовувати різні способи (форми) як активної (дія), так і пасивної (бездіяльність) поведінки.

Вчинення в будь-якій формі перешкод для здійснення правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права. Ці перешкоди можуть створюватися шляхом застосування психічного або фізичного впливу щодо потерпілого (погрози, залякування, підкуп, відмова в наданні необхідних матеріалів, документів або іншої інформації, незаконне позбавлення права здійснювати захист чи представляти інтереси клієнта у відповідному провадженні тощо).

Порушенням встановлених законом гарантій діяльності та професійної таємниці захисника чи представника особи є вчинення будь-яких протиправних діянь, таких як прохання, вимога чи примушування надати відомості, що становлять адвокатську таємницю; незаконне прослуховування телефонних розмов; порушення порядку призначення захисника або допуску представника до участі за справою; необґрунтована заборона використання науково-технічних засобів під час участі у провадженні; відмова в наданні доказів тощо.

Відповідальність за ст. 397 КК можлива лише за умови, якщо втручання було незаконним, а діяльність захисника (представника), у яку втручаються, навпаки, була законною (правомірною).

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Суб`єкт злочину за ч. 2 ст. 397 КК спеціальний - службова особа.

Під час досудового розслідування старший дізнавач СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 провівши необхідні слідчі дії, встановив відсутність у діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, а тому дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Висновок старшого дізнавача ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, й з таким висновком слідчий суддя погоджується.

При закритті провадження слідчим було дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскаржувана постанова слідчого винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення слідчих і процесуальних дій.

Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає викладені у заяві від 26.06.2023 відомості такими, що свідчать про наявність в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ознак складу злочину, передбаченого 2 ст. 397 КК України, проте злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними та результатами проведеного досудового розслідування, а тому у задоволенні скарги слідчий суддя відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.08.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000094 від 01.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1