Справа № 524/661/24
Провадження № 1-кс/524/1223/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000153 від 19.01.2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000153 від 19.01.2024 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 19.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за фактом незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 19.01.2024 до чергової частини Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що цього дня приблизно о 19.30 год. невідома особа, зберігаючи з метою збуту при собі картонну коробку з-під парфумів, наповнену речовиною рослинного походження, у подрібненому вигляді, зі специфічним запахом, ззовні схожу на наркотичний засіб, перебуваючи у приміщенні поштового відділення № 17 "Нова Пошта", що за адресою: АДРЕСА_1 , намагалася здійснити відправку зазначеного пакунку невстановленій особі (данні особи, адреса отримувача, поштове відділення тощо не відомі). Зазначена особа, зрозумівши, що предмет відправки, став відомий працівнику поштового відділення, який здійснював його оформлення, почав його рзкидати у сміттєві урни останнього.

Ухвалою слідчого судді від 26.03.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, пристроїв для вживання, приладів для упакування та фасування наркотичних засобів та психотропних речовин, ваги.

10.04.2024 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого виявлено та вилучено пристрій для паління з нашаруванням речовини темного кольору, металевої конструкції пристрій з нашаруванням речовини зеленого кольору, мобільний телефон Redmi Note 5 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з вмістом номеру мобільного телефону НОМЕР_3 . Також, під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , присутня співмешканка ОСОБА_6 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (м.т. відсутній), у якої виявлено та вилучено мобільний телефон MI MIX 2S imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з вмістом номері мобільного телефону НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Вказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000153 та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон MI MIX 2S imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з вмістом номері мобільного телефону НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , власником якого є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовуючи тим, що вилучені речі під час обшуку зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий та власник майна до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчим надана заява про розгляд клопотання без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також подані захисником заперечення, приходить до наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153 за ч. 1 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 19.01.2024.

Першочерговими слідчими (розшуковими) діями встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді від 26.03.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, пристроїв для вживання, приладів для упакування та фасування наркотичних засобів та психотропних речовин, ваги.

10.04.2024 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого виявлено та вилучено пристрій для паління з нашаруванням речовини темного кольору, металевої конструкції пристрій з нашаруванням речовини зеленого кольору, мобільний телефон Redmi Note 5 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з вмістом номеру мобільного телефону НОМЕР_3 . Також, під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , присутня співмешканка ОСОБА_6 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (м.т. відсутній), у якої виявлено та вилучено мобільний телефон MI MIX 2S imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з вмістом номері мобільного телефону НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Оскільки в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку не зазначено на необхідність відшукання та вилучення певних речей, то вилучені предмети є тимчасово вилученим майном в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, а отже питання про накладення арешту на це майно повинно бути вирішено.

У розумінні норм КПК України не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке слідчий вилучив під час обшуку, проведеного згідно зазначеної ухвали.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове , до скасування у встановленому цим Кодексом порядку , позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном , щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати , що воно є доказом злочину , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного , обвинуваченого , засудженого , третіх осіб , конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову , стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди , можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення :1. збереження речових доказів ; 2.спеціальної конфіскації ; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4. відшкодування шкоди , завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про арешт майна , в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення , слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

Із змісту клопотання вбачається , що як підставу для накладення арешту на речі , вилучені під час обшуку, слідчий визначив те , що вони є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідають критеріям , передбаченим ст.98 КПК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не може погодитись із вказаними доводами слідчого та вважає щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя звертає увагу, по-перше, на таке:

За змістом ст.132 КПК України посадова особа, яка звертається із клопотанням про накладення арешту на майно має довести, що вчинено злочин. В даній ситуації не йдеться про обґрунтованість підозри конкретної особи у вчиненні цього злочину.

Факт вчинення злочину, на переконання слідчого судді, мав би підтверджуватись належними та допустимими доказами, які отримані органом досудового розслідування на цій стадії досудового слідства. Копії цих доказів мали б бути приєднані до клопотання і бути предметом дослідження слідчого судді.

Так, у клопотанні слідчого зазначено, що мобільний телефон MI MIX 2S imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з вмістом номері мобільного телефону НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , власником якого є ОСОБА_7 , постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000153 та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Водночас, як встановлено слідчим суддею органом досудового розслідування перевіряється факт причетності ОСОБА_6 до вказаного кримінального правопорушення.

Через це виникає питання, а речовим доказом чого саме є мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 , і в якому кримінальному провадженні, якщо не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, доводи клопотання не ґрунтуються на законі та не підтверджені необхідними доказами, та з огляду на наведене приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 16, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000153 від 19.01.2024 року, відмовити.

Роз`яснити слідчому, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Повернути мобільний телефон MI MIX 2S imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з вмістом номері мобільного телефону НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ОСОБА_7 .

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1