1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3658/24 1-кс/335/1342/2024
3 квітня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Небилів Рожнятівського району Івано-Франківської області, неодруженого, військове звання солдат, стрільця 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який здобув середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,
Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи на посаді стрільця 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , 01 квітня 2024 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, після вживання алкогольних напоїв перебуваючи у залі квартири, в якості гостя та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , разом із неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка теж перебувала у квартирі у якості гостя та яку до 31 березня 2024 року ОСОБА_5 не знав, розуміючи, що ОСОБА_7 неповнолітня особа жіночої статі та завідомо слабша за нього, у ОСОБА_5 раптово виник умисел на вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої з використанням геніталій, після чого він ліг на ліжко де спала потерпіла, після чого, скористався тим, що потерпіла спить на боці та перебуваю у безпорадному стані, розуміючи що остання не чинить активний опір, силою зняв з потерпілої одяг та нижню білизну, після чого знаходячись лежачи на боці по заду потерпілої, вагінально проникнув у тіло ОСОБА_7 своїм половим членом, який знаходився в стані ерекції, після чого ґвалтував останню де який час.
Після закінчення полового акту та відчувши, що потерпіла прокинулась та почала чинити активний опір, а саме кричати та нанесла один удар лівим ліктем в обличчя ОСОБА_5 , злякавшись, що його злочин буде викрито, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та направився в приміщені квартири АДРЕСА_3 , де перебував в якості гостя.
01.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
02.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний та захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність існування ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. Підозрюваний заперечував вчинення ним кримінального правопорушення, повідомив, що не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню. З огляду на викладене, сторона захисту просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
01.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
02.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду слідим суддею клопотання: протоколами огляду місця події від 01.04.2024, показаннями потерпілої та свідків, допитаних слідчим.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо переконливих доказів можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину. При цьому, версія подій, повідомлена підозрюваним в судовому засіданні та під час його допиту слідчим, підлягає перевірці під час досудового розслідування.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Перевіряючи доводи сторони обвинувачення на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують. Разом з тим, доводи сторони обвинувачення щодо того, що підозрюваний, може вчинити інше кримінальне правопорушення суддею відхиляються, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях слідчого.
З урахуванням особи підозрюваного, зокрема того, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, обґрунтованими є й доводи сторони обвинувачення про те, що у разі незастосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, останній може переховуватись від органу досудового слідства або суду та впливати на свідків.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено суддею.
З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення застави, який обраховувати з дня фактичного затримання підозрюваного, тобто з 01.04.2024 року до 30 травня 2024 року включно.
Встановити строк дії даної ухвали до 30 травня 2024 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складений 04 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1