САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/557/24
Провадження №1-кс/726/52/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання арокурора відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000020, від 04.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК У країни

ВСТАНОВИВ :

Територіальним управлінням БЕБ у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2024 близько 08.00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на КП МТК «Калинівський ринок», за адресою: м.Чернівці, вул.Калинівська,13-А, придбав з метою збуту незаконно виготовлені тютюнові вироби, а саме: сигарети марки «Marlboro» у кількості 1300 пачок без марок акцизного податку, які транспортував з цією ж метою в автомобілі марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відомості про вказане правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі матеріалів ВП №2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області №2061 від 04.03.2024 про виявлення кримінального правопорушення.

З матеріалів ВП №2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області №2061 від 04.03.2024 про виявлення кримінального правопорушення встановлено, що 03.03.2024 о 14 год. 28 хв. на стаціонарному посту №4, на автодорозі НІ 0-204 км., в межах відпрацювання операції «Акциз», інспектором СРПП ВП №2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 було зупинено пасажирський автомобіль марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким здійснювалось транспортування З картонних коробів з тютюновими виробами.

03.03.2024 під час огляду місця події, працівниками ТУ БЕБ у і Чернівецькій області виявлено та вилучено у ОСОБА_4 незаконно виготовлені тютюнові вироби - сигарети марки «Marlboro» у кількості 1300 пачок без марок акцизного податку, які останній 03.03.2024 близько 08.00 год. на КП МТК «Калинівський ринок», за адресою: м.Чернівці, вул.Калинівська,13- А незаконно придбав та перевозив з метою збуту.

Вищевказаний транспортний засіб - пасажирський автомобіль марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 з місця події не вилучався, проте є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення та згідно постанови від 04.03.2024 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що даний транспортний засіб, який на праві власності належить ОСОБА_4 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містив у собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що будуть використані як доказ факту та обставин вчинення злочину, а саме є речовим доказом у кримінальному провадженні, необхідний для дослідження обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, отримання доказів вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним придбанням і транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, просить суд постановити ухвалу, якою накласти арешт на пасажирський автомобіль марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 ., який полягає у забороні відчуження та розпорядження цим майном.

Прокурор в судовому засіданні вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання враховуючи таке.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені вчастині першій цієї статті.

Відповідно доч.2ст.173КПКУкраїни,при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту вищевказаного майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб

Із поданих прокурором матеріалів, слідчим суддею встановлено, що дійсно, територіальним управлінням БЕБ у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

03.03.2024 під час огляду місця події, працівниками ТУ БЕБ у і Чернівецькій області виявлено та вилучено у ОСОБА_4 незаконно виготовлені тютюнові вироби - сигарети марки «Marlboro» у кількості 1300 пачок без марок акцизного податку, які останній 03.03.2024 близько 08.00 год. на КП МТК «Калинівський ринок», за адресою: м.Чернівці, вул.Калинівська,13- А незаконно придбав та перевозив з метою збуту на автомобілі «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вищевказаний транспортний засіб - з місця події не вилучався, проте є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення та згідно постанови від 04.03.2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Встановлено також, що вказаний транспортний засіб на праві власності належить ОСОБА_4 , згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силуст. 41 Конституції України, та згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі "Узан та інші проти Туреччини"/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08). Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення надано достатній обсяг доказів на підтвердження викладеного у клопотанні.

Враховуючи положення ст. 173 КПК України, слідчим суддею встановлено правову підставу для арешту майна, а саме здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Встановлено також, що вказане майно, яке належить ОСОБА_4 , визнано речовим доказом, оскільки воно було використане як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором також доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме те, що накладення арешту на вказане майно зможе запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, оскільки зазначене майно, як саме по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження, можуть мати значення для повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відповідатиме принципу розумності та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, заборона відчуження та розпорядження майном не понесе надмірного обтяження для особи та, напротивагу, забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

За вказаних обставин, арешт є найбільш доцільним та ефективним способом збереження речового доказу, який має значення для досудового розслідування, а потреби досудового розслідування в даному випадку, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. У свою чергу, незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження може може унеможливити збереження речового доказу, який має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що забезпечить виконання його завдань та мети, зокрема швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Будь-які інші обставини, існування яких унеможливлює задоволення заявленого клопотання та/чи ставлять під сумнів необхідність застосування такої слідчої дії відсутні.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя висновує, що заявлене клопотання є обґрунтованим, відповідає встановленим вимогам щодо форми, змісту та суті, а захід забезпечення кримінального провадження, який просить застосувати сторона обвинувачення, в даному випадку відповідає критеріям законності, переслідує легітимну мету, є виправданою, доцільною, достатньою, пропорційною втручанню у право на мирне володіння майном, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на пасажирський автомобіль марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який полягає у забороні відчуження та розпорядження цим майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1